245 



I Umanak-Egnen yngler den, efter hvad Vahl skriver i Brev 

 af 1834. 



Ved Upernivik er Skarven almindelig som ynglende , efter 

 hvad Vahl og Fencker meddele i 1834 og 1885 — 89. Efter Feneker 

 indfandt den sig i 1885 ved Upernivik i Begyndelsen af April. I 

 86 kom den ved Augpalartok 8de April; ved Upernivik var den at 

 se i Vaagerne 24de April. Som Ynglesteder nævnes samme Aar 

 Inigsungarsuk Øst for Upernivik og Fuglefjeldet ved Kaersok Syd 

 for Upernivik; ogsaa noget Nord for Tasiusak skulde den yngle. 

 14de April 87 blev den skudt ved Inigsungarsuk; 27de April var 

 den kommen ved Fuglefjeldet ved Kingigtok , Nord for Upernivik ; 

 1ste Maj nævnes den som tilstede i Vaagerne ved Upernivik. 29de 

 Marts 88 vare mange Skarver paa Fjeldet ved Augpalartok. 10de 

 April 89 var den kommen samme Sted. 



Fra den sydlige Del af Østkysten nævnes den af Graah i 1832. 



Ved Sermilik ved Angmagsalik skal den yngle, meddeler J. 

 Petersen i 1897. Om Vinteren skal den være bortrejst. 



Arten er nærmest europæisk-asiatisk, med vid Udbredelse; men 

 den yngler ogsaa paa Vestkysten af Davis-Strædet , i Labrador og 

 paa den nærmeste sydligere Del af Nord- Amerikas Østkyst, hvorfra 

 den om Vinteren vandrer endnu længere mod Syd langs Kysten. 

 Dens nærmeste Hjemsteder i Europa ere Færøerne og Island. 



85. Sula bassana (L.). Sule. 



Pelecanus bassanus L.: Fabricius, Fauna Groenl., 1780, p. 91. — Sula 

 alba: Reinhardt sen., Tidsskr. f. Naturv. , Bd. 3, 1824, p. 64. — Holbøll, 

 Naturhist. Tidsskr., Bd. 4, 1843, p. 451. — Sula bassana (L.): Reinhardt 

 jun., Ibis 1861, p. 19. 



Sula bassana (L.): Dresser, Birds of Europe, VI, ,1880. — Baird, 

 Brewer, Ridgway, Water Birds of N. Amer., II, 1884. — Coues, Key N. Amer. 

 Birds, 1884. — Ridgway, Manual N. Amer. Birds, 1887. 



Vestgrønlandsk. Kuksuk. (Fabricius.) (Sammenl. Cygnus musicus.) 



Sulen er kun som en sjelden Gjæst set i Davis-Strædet 

 ved Grønlands Sydve»tkyst. 



Fabricius havde, som han meddeler i sit Haandskrift, kun én 

 Gang set en Sule i Grønland ; den var tagen levende ved Frederiks- 

 haab i November. En Sule fra Egedesminde nævnes i 1824 af 

 Reinhardt sen. som indsendt til Museet i Kjøbenhavn (den findes 

 her ikke mere). Holbøll havde enkelte Gange set den i Davis- 

 Strædet; en Gang havde han fundet den død ilanddreven ved 



