256 



(Falco gyrfaleo.) 



man vel ikke hos unge Fugle se gamle slidte Fjer med ganske 

 samme Tegning som friske Fjer hos andre, yngre Fugle. — Et 

 tredje Spørgsmaal er, om de voxne Fugle med Alderen afvige fra 

 den Dragt, som de have faaet efter Ungedragten. Efter de Iagt- 

 tagelser, der ere gjorte paa Falke i Fangenskab, ser det ud til, at 

 den Dragt, der er fremkommen efter Ungedragten, altid væsenhg 

 bevares gjennem de senere Fældinger, og det samme synes at 

 fremgaa af Undersøgelse af Skind af gamle Fugle i Fælding, hvor 

 de nye Fjer ere tegnede som de gamle.) 



De mørke og de lyse Jagtfalke holde sig heller ikke i 

 Naturen skilte fra hverandre. Holbøll har flere Gange set en 

 mørk og en lys i samme ynglende Par. Og i samme Rede 

 findes undertiden mørke og lyse Unger; Holbøll har i Nord- 

 Grønland engang faaet fire Unger af et Kuld, og af dem vare 

 de tre meget lyse med lysebrune Striber, medens en var mørk 

 blaagraa næsten uden Aftegning. 



Jagtfalken er aimindehg udbredt som ynglende langs Grøn- 

 lands Vest- og Østkyst; i ringe Mængde findes den ogsaa ved 

 Nordkysten. Den kan sees i Landet hele Aaret; men fra de 

 nordlige Egne strejfer den tildels mod Syd Efteraar og Vinter, 

 maaske især følgende Ryperne. Den færdes allevegne , baade 

 ved Kysten og inde i Land; undertiden ser man den ogsaa paa 

 større Is-Stykker i Havet langt fra Stranden. 1 Yngletiden holder 

 den sig mest inde i Fjordene. Den lever af Ryper og mindre 

 Søfugle som Tejste, Søkonge o. s.v.; fra Fuglefjeldene henter 

 den Unger fra Rederne; Holbøll har set den tage to Unger af 

 Larus tridactylus paa én Gang i sine Kløer; ligeledes har han 

 set den tage to Sortgraa Ryler, en i hver Klo ; hvor Lemminger 

 findes, kan den ogsaa fange dem. Dreven af Sult skal den for- 

 søge at fange Ravnen ; men Ravnen forsvarer sig og kalder ved 

 sit Skrig sine Fæller til Hjelp. Flyvende tamme Duer jager 

 den ; men den skal ikke være istand til at fange dem. Reden 

 bygger den paa utilgængelige Fjelde, helst i Nærheden af 

 Fuglefjelde. Æg findes fra Midten af April til Juni. 



Ved Nanortalik saa Vahl den i Vinteren 1828 — 29, som med- 

 delt i hans Haandskrift, 



I 



