276 

 (Anthus pratensis.) 



I, 1874. — Coues, Key N. Amer. Birds, 1884. — Anthus pratensis (L): 

 Sharpe, Catal. Birds Brit. Mus. X, 1885. — Ridgway, Manual N. Amer. 

 Birds, 1887. 



Engpiberen skal en enkelt Gang være set paa Grønlands 

 Vestkyst. 



Paulsen meddeler, at han i 1844 har faaet en Engpiber til- 

 sendt fra Grønland. 



Arten er europæisk-asiatisk. Den yngler paa Færøerne og 

 Island. 



106. Anthus aqraticus Bechst. var. ludomianus (Gmel.). 

 Skjærpiber. 



(? Parus bicolor L.: Fabricius, Fauna Groenl., 1780, p. 123.) — Anthus 

 aqvaticus: Reinhardt sen., Vidensk. Selsk. Skr., VII, 1838, p. 91. — An- 

 thus ludovicianus (& A. reinhardti) : Holbøll , Naturhist. Tidsskr. , Bd. 4, 

 1843, p. 392. 



Anthus ludovicianus (Gmel.) & A. spinoletta (L.) & A. obscurus (Lath.): 

 Dresser, Birds of Europe, III, 1874—78. — Anthus ludovicianus Licht.: 

 Baird, BreAver, Ridgway, Hist. N. Arner. Birds, Land Birds, I, 1874. — Coues, 

 Key N. Amer. Birds 1884. — Anthus spipoletta (L.) & subsp. pennsylvani- 

 cus (Lath.) & A. obscurus (Lath.): Sharpe. Catal. Birds Brit. Mus. X, 1885. 

 — Anthus pensilvanicus (Lath.): Ridgway, Manual N. Arner. Birds, 1887. 



Vestgrønlandsk. Kussektarnak. (HoIbølL) — Mugsornak, den, der piber, 

 eller sjeldnere Kugsarnak, en Slags Digesmutte, af Kugsak (Saxicola oenan- 

 thé). (Helms.) 



Den grønlandske Skjærpiber er af Artens amerikanske Race, 

 var. ludovicianus {pennsylvanicus) , der dog egenlig slet ikke 

 er til at skjelne fra den typiske mellemeuropæiske ; den nord- 

 vesteuropæiske var. obscurus afviger lidt mere fra den typiske 

 og er i Henseende til Halens Farvetegning vist lidt mindre op- 

 rindelig. — Ved Sammenligningen af 6 Skind dX Anthus aqvaticus 

 typicus [spipoletta) fra Tyskland, 1 1 Skind af var. ludovicianus.^ 

 de 10 fra Grønland, 1 fra Washington, og 11 Skind af var. 

 obscurus., deraf de 6 fra Danmark, er det ikke lykkedes at 

 finde nogen væsenlig Forskjel mellem dem. A. aqvaticus ty- 

 picus og var. ludovicianus ere saa godt som ens ; kun ere de 

 foreliggende Skind af aqvaticus typicus mindre gullige, mere 

 hvidlige , end de foreliggende af va.r. ludovicianus , hvad dog 

 vistnok nærmest er Følge af Afblegning (de ere alle fra ældre 



