278 

 {Anthus aqvaticus.) 

 Larver skal den, især paa Vandring, søge ved Grønlændernes 



Huse ; Kumlien saa den paa Stranden æde smaa Krebsdyr og 

 Snegle og ved Bredderne af Ferskvandssøer samle Mygge- 

 Larver og om Efteraaret ogsaa æde Bær af Empetrum og Vac- 

 cinium. 



Ved Arsuk bleve to skudte af Krabbe 20de og 21de September 

 1890. — 1 samme Egn fandt Helms den ikke sjelden mellem 10de 

 og 25de September 1 893 ; den opholdt sig da i eller ved Byen, 

 oftest parvis. Grønlænderne kjendte den godt; den var vist en 

 aarlig Gjæst. 



Fra Frederikshaab , Fiskenæs , Godthaab og Godhavn haves 

 Skind i Museet (foruden fra Arsuk). 



Paa Disko, ved Godhavn, fandt Holbøll dens Rede med 4 Æg 

 først i Juli. 



Paa Vandring over Davis-Strædet har Holbøll set den. 



(Der kan ikke godt tvivles om, at Fabricius' ,, Parus bicolor'^ , 

 Grønlændernes Auingarsuk, som han kun kjendte efter Grønlænder- 

 nes Skildring, har været Skjærpiberen. Den skulde være sjelden i 

 Syd-Grønland; især skulde den findes ved Tunugdliarfik-Fjord. I 

 det, der siges om den, findes kun et enkelt Ord, om Oversidens 

 Farve, der ikke passer særdeles godt paa Skjærpiberen; den skal 

 være „minuta, rostro acutissimo, cauda longiore, remigibus omnibus 

 æqvalibus, supra coerulescens , pectore et jugulo rufescens"; den 

 skal „raptim volare, magnis intervallis alas complicans, et sub volatu 

 sonum gracilissimum edere".) 



Arten er circumpolar , forholdsvis kun lidt vandrende , saa at 

 den tildels kan overvintre i Nord-Europa o. s.v. Den amerikanske 

 Race, der neppe er til at kjende fra den typiske mellemeuropæiske, 

 findes over det meste af Nord-Amerika, ogsaa ynglende i Labrador 

 og paa Vestkysten af Davis-Strædet; den skal ogsaa have vist sig i 

 Europa, paa Helgoland, men har neppe været til at skjelne sikkert 

 fra den mellemeuropæiske. Den nordvesteuropæiske var. obscurus 

 yngler i Danmark , Sverig , Norge , Storbritannien og paa Færøerne. 

 Arten har ogsaa vist sig paa Jan Mayen. 



107. Motacilla alba L. typica. Hvid Vipstjert. 



Motacilla alba L. : Reinhardt jun., Vidensk. Medd. , 1853, p. 70. — Id., 

 Ibis 1861, p. 6. — Helms & Petersen, Vidensk. Medd. 1898, p. 174. 



Motacilla albaL.: Baird, Brewer, Ridgway, Hist. N. Amer. Birds, Land 



