308 



heller ikke den kan have Indflydelse , hvorom det er værd at 

 tale. Det er jo sikkert nok, at „Rovfugle" og „Rovdyr", under 

 sædvanlige Forhold , ikke tage mere end en Del af det aarlige 

 Overskud af de Dyr, der tjene dem til Føde; de udrydde dem 

 ikke; i værste Tilfælde holde de deres Føde-Dyrs Tal noget 

 lavere nede, end det ellers kunde være. (Herom og om lignende 

 Spørgsmaal: Oluf Winge, Jægernes skadeuge Dyr, 1886.) 



En større Fare truer Grønlands Fugle fra Grønlændernes 

 og Europæernes planmæssige og stadige Forfølgelse. Der er 

 neppe nogen af de grønlandske Fugle, der er sikker for Efter- 

 stræbelse af Grønlænderne. Selv de mindste Fugle, som Sten- 

 pikker og Graasisken, fanges og dræbes, om ikke af andre, saa 

 aF Børn , i Leg eller for Øvelse. Og de voxne Grønlændere 

 kjende ikke til Fredning, men dræbe Fugle af alle Slags til alle 

 Aarstider, dels for at bruge dem, men dels ogsaa for Sport. I 

 den Henseende ere Grønlænderne ikke bedre end saa mange 

 Mennesker i Europa. Hvor ondt det end kan gjøre at se 

 Fuglene saaledes mishandlede , kan det ikke nægtes , at der er 

 mere Mening baade i Grønlænder-Børnenes „Leg" med Fuglene 

 og i de voxnes Maalskydning efter dem end i den hæslige 

 ørkesløse Morskab med at slaa Dyr ihjel, der i „civihserede" 

 Lande gaar under Navnet Jagtsport ; for Grønlænderne er det 

 jo en Livsbetingelse at kunne faa Fuglene fat. Hvorledes 

 Grønlænderne forstaa at skaffe sig Fuglene og at udnytte dem, 

 deres Kjød, Skind, Æg o. s. v., er udførlig oplyst af Fabricius. 

 — Ganske særlig er det Maager, Alkefugle, Ederfugle og i 

 Nord-Grønland desuden Stormfuglen, der efterstræbes ; ogsaa af 

 Ryper dræbes mange. Rink mente, i Ï877, at der paa den 

 danske Del af Vestkysten aarlig i Gjennemsnit blev dræbt om- 

 trent 20000 Ederfugle og andre større Søfugle, 50000 Alke og 

 mindre Søfugle og 12000 Ryper, og at der af Æg blev taget 

 over 300000, for Størstedelen af Ederfugle. Maager, Alkefugle 

 og Stormfuglen ere de, der lide mindst; deres Ynglepladser 

 paa Klippevæggene ere oftest saa utilgængelige, at de dér i 



