321 



dér at være maaske Islændernes Utselr, Graasælen; Orknsælen 

 tænkes maaske at være Blæresælen; de andre tydes som her.) Om 

 Hvalerne i „Grønlands Hav" siges kun, at der er „mange Arter", 

 „om hvilke vi før have talt" (1. c, p. 319); dermed sigtes til de 

 20 Slags Hvaler, der nævnes som hjemmehørende i „Islands Hav- 

 strækninger" (1. c, p. 290 — 303); Meningen er sikkert, at de Hvaler, 

 der nævnes som levende ved Island, ogsaa findes ved Grønland, 

 saaledes som det jo i Virkeligheden i alt væsenligt er Tilfældet. 

 Flere af de opførte Hval-Navne ere endnu i Brug paa Island eller i 

 vore andre skandinaviske Lande; dels derved, dels ved Hjelp af 

 de ofte næsten overraskende gode Skildringer, der gives af Ydre 

 eller Levevis , er det muligt mere eller mindre sikkert at jevnføre 

 de fleste af Kongespejlets Hvaler med dem, der erkjendes i Nutiden. 

 Hniding er Globiceps tnelas ; Nise : Phocæna communis ; Leiftur : 

 Lagenorhynchus sp, ; Vognhval : Orca gladiator ; Andhval og Svin- 

 hval : Hyper oodofi rostratus ; Ravnhval : Balænoptera r ostrata ; 

 Hviding : Delphinapterus leucas ; Bardhval : Physeter macrocephalus ; 

 Fiskdriver („Fiskreki"): Balænoptera borealis eller B. musculus; 

 Sletbag : Balæna australis ; Narhval (Nahvalr) : Monodon monoceros 

 (Stødtanden beskrives ganske rigtig med Hensyn til baade Form og 

 Stilling) ; Skeljung : Megaptera hoops ; Nordhval : Balæna mysticetus ; 

 Reidur: Balænoptera gigas. Hvad der menes med Skjoldhval, 

 Gejrhval, Hafurkitte, Horshval og Rødkæmming, vides ikke. (Op- 

 lysninger til Hjelp ved Tydningen og Tydnings-Forsøg findes i 

 Grønl. hist. Mindesm., Bd. 3, p. 356—372, hos Eschricht og Rein- 

 hardt: Om Nordhvalen, Vidensk. Selsk. Skr., 5te R., naturv. mathem. 

 Afd., Bd. 5, 1861, p. 466—472, og i andre af Eschricht's Afhand- 

 linger.) 



Ivar Baardsøn, der havde levet i Syd-Grønland midt i det 

 14de Hundredaar, nævner i sin Beretning om Landet (Grønl. hist. 

 Mindesm., Bd. 3, p. 248—264) de „utaUige Hvaler", der til sine 

 Tider løbe ind i Beruljord, nær Kap Farvel, og han taler om Jagt 

 paa hvide Bjørne paa Korsø og Jagt paa Rener, der om Høsten 

 kom i stort Tal til Renø , nu Akia , udfor Einarsfjord , nu Igaliko- 

 Fjord. Blandt Grønlands Frembringelser nævnes , foruden hvide 

 Bjørne og Rensdyr, ogsaa Hvaltænder (af Narhval), Hvalros-Hud og 

 -Tænder og „allehaande Fiskekjøn (o: Havdyr) mere end i noget 

 andet Land". 



En Oplysning indeholdes endnu i Stednavnet Melrakkanes, 

 Fjeldræve-Næs, et Navn, der findes i de gamle islandske Skildringer 



