383 



Vestgrønlandsk. Teriak, det Navn, Grønlænderne bruge for de euro- 

 pæiske Mus, der undertiden hidføres med Skibe, er maaske egenlig Lem- 

 mingens Navn, som Vestgrønlænderne have bevaret i Hukommelsen, skjønt 

 Lemmingen ikke findes i deres Land. Sammenlign deres Navn for Canis 

 lagopus. (Fabricius.) Det samme eller et lignende Navn bruges i andre 

 eskimoiske Sprog for Lækat eller Mus. — Avingak, maaske et Navn for 

 Lemming; et ganske lignende Ord bruges i hvert Fald i det vestligste Nord- 

 Amerika for Lemmingen. (Kleinschmidt, Rink.) 



Fra Øst-Grønland foreligge fire Skind af Halsbaand-Lem- 

 mingen, 13 hele Dyr i Spiritus, Unger og gamle, og Hoved- 

 skaller eller andre Skelet-Dele af mindst 17, Unger og yngre 

 og ældre Dyr; nogle ere i Sommerdragt, andre i Vinterdragt. 

 Hverken i Ydre eller i Hovedskal har det været muligt at op- 

 dage nogen fast Forskjel fra Dyr fra det nordhgste af Amerikas 

 Fastland. Fuldkommen Overensstemmelse vise Underkjæberne 

 ogsaa med jordfundne Underkjæber fra Europa, fra Nord-Tysk- 

 land og Mähren. Peters har fundet fuld Lighed mellem den 

 østgrønlandske Lemming og Myodes torqvatus fra Sibirien. 



Stor Forskjel er der mellem Unger og gamle, baade i Ydre 

 og Indre. Skjønt de voxne have fjernet sig langt fra den al- 

 mindelige Markmus-Type, minde Ungerne paafaldende om sæd- 

 vanlige Markmus. 



Halsbaand-Lemmingen findes i Grønland kun paa den øst- 

 lige Del af Nordkysten og paa den nordlige Del af Østkysten, 

 baade paa Fastlandet og paa Øer. Den holder til, flokkevis, 

 paa Steder, hvor der er forholdsvis frodig Væxt af Urter, som 

 Græs og Saxifraga oppositifolia, af Pil og andre Buske, hvis 

 Blade og Knopper den æder ; ogsaa Rødder af Polygonum vivi- 

 parum søger den gjerne. Hele Aaret er den paafærde; om 

 Vinteren graver den Gange under Sneen og finder derved Vej 

 til sin Føde, men viser sig ogsaa frit fremme, løbende paa 

 Sneen. I Jorden graver den Løbegange tæt under Overfladen, 

 og i et Hul nede i Jorden bygger den sin Rede af Straa og 

 Uld, især af Moskusoxer. Dens Reder findes ogsaa staaende 

 ovenpaa Jorden, men under Sne, om Vinteren. Nogen Til- 

 bøjelighed til Vandring viser den; Feilden meddeler, at den i 



25* 



