414 



{Trichechus rosmarus.) 



er af et yngre Dyr, der ikke har Spor af andre Tænder end: 



Y^, Hjørnetand og to Kindtænder i hver Kjæbe. 



Hos fuldvoxne Dyr kunne de øvre Hjørnetænder vexle meget 

 i Form og StiUing. Hos den gamle Han kunne de være næsten 

 lige (som de oftest skulle være det hos den pacifiske Hvalros) 

 eller stærkt buede fremad eller forneden være drejede med 

 Spidserne ud til Siderne; de kunne staa næsten lodret (som 

 hos den pacifiske) eller være rettede noget fremad eller tilbage ; 

 de kunne vige ud fra hinanden forneden eller løbe jevnsides 

 (som hos den pacifiske). Lignende Forskjelligheder sees hos 

 Hunner, hos hvem de øvre Hjørnetænder desuden kunne løbe 

 sammen mod Spidserne, saa at de kunne røre hinanden. 



Som man kunde vente hos Dyr med i mange Retninger 

 saa overdrevne Egenheder, findes der i Hovedskallerne store 

 Forskjelligheder. I Formen af Processus mastoideus, af Nakke- 

 hullet (der oftest er lodret ovalt, undertiden tværgaaende), af 

 Trommebenet, i Underkjæbens Højde fortil, o. s. v., vexier den 

 grønlandske Hvalros stærkt, saa at ingen fast Forskjel fra den 

 pacifiske heri kan paapeges; ligeledes i Formen af Næsebenet, 

 der undertiden er kort, undertiden langt, fuldt saa langt som, 

 efter Allen, hos den pacifiske; Mellemkjæbebenet naar hos alle 

 de foreliggende grønlandske langt op paa Siden af Næsebenet, 

 men undertiden er det paa et Stykke dækket af Næsebenets 

 forreste yderste Hjørne (efter Allen skal Mellemkjæbebenet hos 

 den atlantiske Hvalros ikke naa højere op end til Næsebenets 

 forreste Rand); Sømmen mellem Pandeben og Isseben er i høj 

 Grad vexlende, hos Dyr af samme Alder, undertiden ret jevnt 

 buet tilbage, undertiden paa forskjellig Maade udtunget, under- 

 tiden saaledes, at Pandebenene tilsammen sende en lang tynd 

 Spids ind mellem de to Isseben, ganske som Allen afbilder det 

 hos den pacifiske; o. s. v. 



Hvalrossen kan vise sig saa godt som allevegne ved Grøn- 

 lands Kyster; mere fast Tilhold synes den dog kun at have i 

 forholdsvis faa Egne: ved Vestkysten mellem Sukkertoppen og 



