422 



{Erignathus barbatus.) 



fordi, sagdes det paa Fabricius' Tid, de grønlandske Hedninge afholdt sig fra 

 at spise dens Kjød. (Fabricius.) — Ugssuli. (Kleinschmidt.) — Østgrønlandslt. 

 Angnek eller Puissersissak. (Rink.) 



Blandt de 16 foreliggende Hovedskaller af grønlandske 

 Remmesæler er. der en. af et yngre Dyr, der i begge Sider af 

 Underkjæben mangler den forreste af de sædvanlige to For- 

 tænder, og den synes aldrig at have været tilstede. Et andet 

 yngre Dyr har i højre Underkjæbe en overtallig veludviklet Tand 

 indskudt tæt bag p2. 



Tændernes Form kan kun sees hos forholdsvis faa, fordi 

 Tænderne slides hurtigere end hos andre Sæler, baade For- 

 tænder, Hjørnetænder og Kindtænder, saa at Kronerne allerede 

 hos midaldrende Dyr kunne være ganske fladslidte; hos ældre 

 Dyr er der ikke meget andet end Tand-Rødderne tilbage ; meget 

 gamle kunne være saa godt som tandløse, p 1 vexler meget i 

 Størrelse; oftest er den tospidset, med en Hovedspids og en 

 Hlle bageste Spids; men den bageste Spids kan være saa lille, 

 at Kronen næsten er enspidset; den kan ogsaa være trespidset, 

 idet der er to veludviklede bageste Spidser, p 1 er oftest tre- 

 spidset, med en Hovedspids og en forreste og en bageste lille 

 Spids; men ikke sjelden mangler den forreste Spids. p2, p3 

 og p4 ere oftest næsten ens, oftest trespidsede, med en Hoved- 

 spids og to bageste mindre Spidser; men Kronen kan være to- 

 spidset, idet den bageste af de mindre Spidser mangler; eller 

 den kan være ret tydelig firspidset, idet en lille forreste Spids 

 er tilkommen, ml plejer at have to Spidser. p2, p3, p4 og 

 ml ere oftest næsten ens, oftest trespidsede, med en Hoved- 

 spids og en forreste og en bageste Spids; ofte ere de dog flr- 

 spidsede, idet der er to bageste Spidser; p2 kan være tospidset, 

 idet den forreste Spids mangler. 



Oftest strækker Mellemkjæbebenet sig et godt Stykke op 

 langs Næsebenet; hos enkelte rører det kun ved Næsebenet. I 

 Næsebenets Form, især i dets Brede, er der ret betydelig Vexlen. 

 I mange andre Henseender, i Sømmenes Løb o. s. v., kan der 

 være Forskjel mellem Hovedskallerne. 



