433 



især Rejer og andre Krebsdyr. Ungen fødes paa Isen, i Februar, 

 Marts eller April, enten frit fremme eller i en Hule gravet 

 under Sne ved det Hul i Isen, som Moderen har indrettet sig; 

 i haardt Vejr med Snefog og Storm kan det hænde, at Ungerne 

 baade fryse og sulte og omkomme eller vantrives ; mange Unger 

 skulle endnu om Efteraaret kunne være saa smaa, som om de 

 nylig vare fødte, siger Fabricius. Isbjørnen skal ofte fange den 

 trods al dens Agtpaagivenhed, Havørnen ligeledes; Ravnen skal 

 kunne dræbe Ungerne. Grønlænderne efterstræbe den meget; 

 i Nord-Grønland er den deres vigtigste Jagt-Dyr; langs Vest- 

 kysten dræbes aarlig, siger Rink, mellem 50000 og 70000. 



I Affaldsdynger ved Ruinerne af Nordboernes Huse fra Middel- 

 alderen i Julianehaab-Egnen er der fundet nogle faa Knogler af 

 Ringsælen: ved Kagsiarsuk ved Tunugdliarfik-Fjord to uens Tinding- 

 ben og en Overarm og ved Tunuarmiut ved samme Fjord tre uens 

 Tindingben. — Fra Nanortalik nævnes den af Vahl i Vinteren 1828 — 

 29. — Fra Julianehaab skriver Jørgensen i 1840, at Grønlænderne 

 paastaa, at de smaa Ringsæler ere at se tilsøs, de store derimod kun 

 inde i Fjordene. — Inderst i Sermilik-Fjord pleje Grønlænderne at 

 fange Ringsæler i April, meddele Moltke og Jessen i 1894. — 

 R. Müller omtaler i 1900 Jagt paa Ringsæler i Tasermiut- og den 

 sydlige Sermilik-Fjord ved Nanortalik. 



At Ringsælen ikke er sjelden ved Arsuk og Ivigtut, meddeler 

 Helms i 1897. 



Ved Frederikshaab havde Fabricius Lejlighed til at samle sine 

 mange Oplysninger om den. — Vahl nævner den i 1828 som 

 almindehg dér, — Fra Slutningen af September til Slutningen af 

 November 1840 fangedes i Garn ved Sermersok 87 Sæler, hvoraf 

 5 Ringsæler, meddeler Jørgensen; ved Nutarmiut fangedes i samme 

 Tid 231 Sæler, hvoraf 3 Ringsæler. I 1841 fangedes ved Sermer- 

 sok fra 19de September til 4de December 83 Sæler, hvoraf 5 Ring- 

 sæler, ved Nutarmiut 165 Sæler, hvoraf 4 Ringsæler. Sidst i Maj 

 1841 viste der sig en lille Ringsæl-Unge i Havnen ved Frederiks- 

 haab; den mentes at være kommen fra en af Fjordene ført paa et 

 Stykke Drivis. Om Artens Ynglen o. s. v. fortalte Grønlænderne 

 ganske i Overensstemmelse med Fabricius. — R. Müller nævner i 

 1900 en stor Rugt to Mil fra Frederikshaab, hvor man næsten altid 

 kunde træffe Ringsæler. 



