434 



{Fhoca foetida.) 



Fra Godthaab nævnes den af Holbøll i 1823. — Som talrig 

 paa Isen inderst i Godthaab-Fjord i Begyndelsen af April 1889 

 nævnes den af Nansen. 



Ved Holstenborg findes den hele Aaret, skriver Brummerstedt 

 i 1891, i større Mængde inde i Fjordene end ude ved Yderkysten, 

 helst hvor der er Is. Især om Foraaret, naar Solen begynder at 

 varme, ligger den meget ovenpaa Isen. Ungerne fødes i April og Maj. 



Som den almindeligste Sæl ved Disko nævnes den af Giesecke 

 i 1807. — Midt ude i Davis-Strædet omtrent udfor Disko i Drivis- 

 Marker blev der sidst i Februar og i Begyndelsen af Marts 1858 

 skudt mindst 4 Ringsæler, meddele M'Glmtock og Carl Petersen. 



At Ringsælen er almindelig langs Grønlands Vestkyst, men 

 særlig er at finde i Grønlands Isfjorde, skriver Rink i 1857. „Den 

 forlader ikke de indre Farvande, naar Isen lægger sig over dem 

 om Vinteren, men forbliver i det indre af Fjordene, søgende eller 

 selv dannende og vedligeholdende smaa Aabninger i Isen for at 

 kunne drage Aande." „I de inderste og mest utilgængelige af disse 

 Farvande (de store Isfjorde), hvor Landisen fra Indlandet udkaster 

 sine uhyre Brudstykker i Havet under de voldsomste Bevægelser, 

 netop foran Randen af denne faste Landis flokkes Sælhundene i 

 største Mængde, og her synes deres Forplantelse især at gaa for 

 sig. Dette erindrer os uvilkaarlig om et lignende Forhold ved Havet 

 i det store, eftersom dette nemlig er rigest paa Dyr i Nærheden af 

 de Egne, i hvilke det er bedækket med stadig Is." Som et ejen- 

 dommeligt Tilfælde omtaler Rink Artens Forekomst i en tilsyne- 

 ladende afspærret Vig af Jakobshavns Isfjord. Ved Landisens Ud- 

 skyden gjennem Fjorden er en lille Vig paa Fjordens Sydside, Tiv- 

 sariksok, helt aflukket og spærret, idet Landisen strækker sig over 

 en Fjerdedel Mil ud forbi Vigens Munding; maaske staar Landisen 

 paa Grund foran Vigen, eller den maa dog stikke omtrent 800 Fod 

 dybt; vist gjennem Revner i Isen maa der være nogen Forbindelse 

 mellem Vandet i Vigen og den ydre aabne Del af Fjorden, da 

 Vandet stiger og falder i Vigen som i Fjorden. I denne afsluttede 

 neppe en Kvart Mil lange og ganske smalle Vig eller Fjord findes 

 Ringsælen i stor Mængde. Rink besøgte Stedet i Maj 1851. „Vinter- 

 isen laa dengang endnu ganske fast paa den lille Fjord og saaes 

 allerede i Afstand langs Kysten bestrøet med sorte Pletter, som 

 snart opdagedes at være Sælhunde. De vare alle meget fede og 

 store samt viste en usædvanlig Dorskhed og Mangel paa Frygt, saa 

 at det endog hændtes, at man kunde komme dem 10 Skridt nær, 



