440 



(Phoca groenlandica.) 



tiden er den næsten enspidset, idet den bageste Spids saa godt 



som mangler; jevnlig er den trespidset, idet der forrest er 



fremkommet en ny lille Spids ; undertiden er den flrspidset, 



idet endnu en lille Spids er fremkommen bagest, p 1 vexler 



paa ganske lignende Maade fra tospidset eller næsten enspidset 



til firspidset. De andre øvre Kindtænder ere oftest tospidsede, 



med en stor forreste og en lille bageste Spids, men ligesom 



paa pi kan der være tre eller fire Spidser; ml er oftest næsten 



lige saa stor som de andre øvre Kindtænder, men kan være 



betydelig mindre. De andre nedre Kindtænder ere oftest fii:- 



spidsede, med en stor Hovedspids og en lille forreste og to 



smaa bageste Spidser; men de kunne være trespidsede, idet 



den allerbageste Spids mangler eller saa godt som mangler; og 



de kunne være femspidsede, idet der er fremkommet en lille 



allerforreste Spids. 



Oftest er Næsebenets Søm mod Over- og iMellemkjæbe en 

 lige Linie; men undertiden breder Næsebenet sig fortil ud til 

 Siden foran Mellemkjæben. Oftest støder Næsebenets Siderand 

 paa en lang Strækning til Overkjæbebenet; men undertiden sender 

 Pandebenet en saa lang Udvæxt frem langs Næsebenets Yder- 

 side, og Mellemkjæben naar saa langt tilbage, at Overkjæben 

 næsten fortrænges fra Næsebenet. En Hovedskal, der ikke ellers 

 frembyder noget usædvanligt, mangler den sædvanlige Forbin- 

 delse mellem Vomer og Ganeben; Vomer sender vel en Kam 

 nedad mod Ganen; men Ganebenene sende ingen Kam opefter. 



Den største af de foreliggende Hovedskaller er 220 Milli- 

 meter lang. 



Svartsiden findes langs Grønlands Vest- og Østkyst, i 

 Mængde, oftest flokkevis, talrigst ved den sydlige Del af Vest- 

 kysten; ved Nordkysten ere kun enkelte sete. Dog er den kun 

 til visse Tider af Aaret at se ved selve Kysterne; til andre 

 Tider opholder den sig langt fra Land ude i Drivisen. — Ved 

 Grønlands Vestkyst lever den, som især udførlig oplyst af Fa- 

 bricius og Rink, fra Efteraaret til det tidligste Foraar og lige- 



