442 

 (Phoca groenlandica.) 

 her opholde sig ude i Drivisen forholdsvis stadig. Oplysning om 



deres Optræden i Drivisen skyldes især Quennerstedt. Paa Driv- 

 isens Yderrand mellem Jan Mayen og Spitsbergen, omtrent paa 

 72° til 73°, pleje Svartsiderne at være samlede i uhyre Flokke 

 fra sidst i Marts til først i Maj, vistnok hidkomne fra en vid 

 Omkreds; ungerne fødes her. Parringen og senere Haarfældingen 

 finde Sted; undertiden er Samlingspladsen sydligere, ned mod 

 Island. Efter denne Tid spredes Flokkene, vist for en Del til 

 Kysterne; men mange kunne dog sees i Drivisens Rand Som- 

 meren igjennem. Hvorledes de forholde sig om Vinteren i disse 

 Egne, er ikke oplyst. — Om dens Optræden i den Tid, da den 

 er at iagttage under Land, har især Fabricius givet Meddelelse. 

 Den færdes baade inde i Fjordene, ved Yderkysten og tilsøs, 

 helst paa dybt Vand. Til Hvilested vælger den Isen, helst store 

 sammenhængende Drivis-Marker, ikke enhge Smaaflager; er 

 Drivisen nær Land, holde Sælerne sig paa dens Yderside, og 

 omvendt; er Drivisen meget langt ude, ere Sælerne slet ikke 

 at se nær Land. Kun sjelden kommer Svartsiden paa Land; 

 det kan ske ved Isblink-Sandene, der række langt ud i Havet. 

 Naar den flygter for Spækhuggeren, holder den sig ganske tæt 

 under Land. Aandehuller i Isen danner den sig ikke ; naar 

 Isen ligger udstrakt, søger den flokkevis til Vaager, som Strøm- 

 men kan holde aabne ; dækkes Vandet helt af fast Is, holder 

 den sig borte. Dens Føde er mange Slags Fiske: Torsk (о^аб?г(§ 

 morrhua og G. ovak), Rødfisk {Sebastes marinus), Helleflynder 

 {Hippoglossus maximus, H. pingvis), Ulk [Cottus scorpius), Sild 

 [Clupea harengus), Paralepis borealis, men allermest Lodder 

 {Mallotus villosus), hvis Stimer den ivrig jager; Krabber {Hyas 

 araneus, Chionoecetes phalangium), Rejer [Hippolyte) og andre 

 Krebsdyr findes ogsaa ofte i dens Mave. Selv efterstræbes den 

 af Spækhuggeren, for hvem den flygter enten ind i Isskodsernes 

 Kløfter eller tæt under Land; hvor Spækhuggeren i længere Tid 

 opholder sig, forlade Sælerne Egnen, svømmende bort gjennem 

 snevre Sunde. Af Isbjørnen overraskes den især, naar den 



