450 

 iCystophora cristata.) 

 bliver der kun i tre eller fire Uger eller noget længere. Sikker 



Kundskab om Vandringernes Retning har man ikke. Nogle faa 

 kunne sees ved Kysterne til ganske ubestemte Tider. Selv i 

 den Tid, da den opholder sig nærmest Land, er den mest at 

 finde i Drivisen udenfor de yderste Øer; men undertiden gaar 

 den ind i Fjordene. AandehuUer i Isen plejer den ikke at have ; 

 men den synes at kunne danne sig dem ved Lejlighed. Føden 

 er især større Bundfiske, som Rødfisk, Torsk og Helleflynder, 

 siger Fabricius; den kan ogsaa tage Blæksprutter. Af Isbjørn 

 og Spækhugger efterstræbes den; værst forfølges den dog af 

 Mennesket. Grønlænderne paa Vestkysten skulle aarlig dræbe 

 omtrent mellem 2000 og 3000, efter hvad Rink regner i 1857; 

 af Europæere og Amerikanere dræbes den i langt større Tal paa 

 Drivisen udfor Østkysten og ved Davis-Strædets Munding. 



I Julianehaab-Egnen er der fundet adskillige Knogler af Blære- 

 sælen i Affaldsdyngerne ved Ruinerne af Nordboernes Huse fra 

 Middelalderen: ved Kagsiarsuk og Igaliko, begge Steder ved Igaliko- 

 Fjord, første Sted Hovedskaller og andet af mindst 4, andet Sted 

 nogle faa Knogler; ved Kagsiarsuk ved Tunugdliarfik-Fjord blandt 

 andet 8 højre Underkjæbegrene ; ved Tunuarmiut ved samme Fjord 

 Dele af mindst 15, mest Stykker af Hovedskaller; ved Tasiusak ved 

 Sermilik-Fjord Knogler af mindst 4. — Ved Itiblik, nær Julianehaab, 

 nævner Walløe i Sommeren 1751, at der findes Blæresæler i Over- 

 flod. — 3dje August 1806 omtaler Giesecke, at Grønlænderne ved 

 Kap Farvel vare ifærd med Fangst af Blæresæler. — Med Stor- 

 isen kommer den om Foraaret til Landet, siger Raben i 1823; den 

 kommer først til Julianehaab, hvor den findes i største Mængde, der- 

 efter til Frederikshaab, Fiskenæs og videre mod Nord; ved Godthaab 

 sees sjelden mange. — Udfor Julianehaab-Egnen saa Graah og Vahl 

 utallige Blæresæler hvilende paa Drivis-Flagerne 24de Maj 1828. — 

 Ved Julianehaab kommer Blæresælen om Foraaret fra Nord og gaar 

 mod Syd, skriver Jørgensen, i 1841, i Modsætning til Raben. Fangsten 

 i August er ganske afhængig af Storisens Liggen ved Kysten. Efter 

 Meddelelser fra Assistent Dorph giver Jørgensen følgende Oplysninger 

 om Blæresælens Forekomst ved de smaa Øer Sagdlet V. for Sermer- 

 sok, N. for Nanortalik: I Februar, Marts og April fanges aarlig en- 

 kelte; men den egenlige Fangst begynder sidst i Maj og varer til 



