457 



Vestkysten, bøjer Yderranden forrest ret stærkt ud til Siden ; 

 hos enkelte andre, ogsaa fra Vestkysten, er der en Begyndelse 

 til samme Egenhed. Den indre af Næsebenets to forreste Spidser 

 er hos to meget kortere end den ydre, saaledes hos den ene 

 af dem, der have Næsebenets Yderrand vigende udad; hos en 

 er den derimod meget længere end den ydre. Den ydre af de 

 to forreste Spidser er oftest smal og jevnt tilspidset, men ikke 

 sjelden bred og da undertiden tvespidset. (Om Renen fra Spits- 

 bergen er det sagt, at den skulde udmærke sig fra Rener fra 

 andre Lande især ved en afvigende Form af den forreste Del 

 af Næsebenet: Yderranden bøjer forrest ud til Siden, og af de 

 to Spidser, hvori Næsebenet ellers fortil ender, er den inderste 

 ganske kort eller mangler. Dette Kjendetegn er altsaa ikke 

 ubetinget at stole paa. Foruden de to nævnte grønlandske 

 Rensdyr-Hovedskaller, der have en lignende Form, findes i 

 Museet i Kjøbenhavn en Hovedskal af en Ren fra Lapland, hvor 

 Næsebenets Yderrand fortil bøjer stærkt udad, og hvor den 

 indre af de to Spidser er meget kort og hlle; og blandt 8 Ho- 

 veder i Museet, hvis Hjemsteder ikke kjendes, men som ret 

 sikkert ere fra Grønland, saa godt som afgjort ikke fra Spits- 

 bergen, er der et, der ligeledes er som hos Rener fra Spits- 

 bergen. Camerano (Mem. Accad. Se. di Torino, tom. LI, 1901), 

 der har stræbt meget for at finde Kjendetegn for uBangifer 

 spitzbergensis«, nævner en Hovedskal, som Museet i Turin har 

 faaet fra Museet i Kjøbenhavn i Begyndelsen af det 19de Hundred- 

 aar, og som han efter dens Egenskaber henfører til Spitsbergen- 

 Renen. Men det er saa godt som vist, at dette Hoved ikke 

 stammer fra Spitsbergen, men fra Grønlands Vestkyst; det er 

 utvivlsomt det samme, hvorom Reinhardt senior i vort Museums 

 Dagbog i 1824 har skrevet: «162. Cervus tarandus. Meget smaa 

 Horn, synes toaarig eller 2 Gange at have kastet sine Horn. 

 Holbøll. Grønland» og senere tilføjet: «til Turin». Et Hoved 

 af Rensdyr fra Spitsbergen synes vort Museum aldrig at have 

 ejet.) 



