468 

 {Bangißr tarandus.) 



Deltagere i „Germania "-Rejsen; en Flok saa man paa 22 Dyr. — 

 I samme Egn saa Knudsen Rener i Juli 1889. — Mange Spor af 

 Rener bleve sete dér 20de Juli 1891, men ikke Dyrene selv, skriver 

 Ray. — I Sommeren 1899 saa Nathorst hverken Dyr eller Spor af 

 dem ved sit Resøg paa Stedet, — Gamle Horn fandt Kolthoff her 

 i 1900 i Mængde. 



Endnu nordligere paa Østkysten, dog ikke N. for 75°, fandtes 

 Rener almindelig i 1869 — 70, af Deltagerne i „Germania "-Rejsen. 

 Rener nævnes saaledes fra Jackson-Ø, Glavering-Ø (omtrent 15 i 

 Flok i Juli 70), Tiroler-Fjord indenfor Glavering-Ø, Halvøen N. for 

 Clavering-0, Sabine- 0, Fligely-Fjord og Kuhn-Ø. Man saa dem i 

 Smaaflokke eller enkeltvis, eller man fandt kun deres Spor. 



(Paa sin Rejse i Sommeren 1899 paa Strækningen fra Scoresby- 

 Sund til Shannon-0 saa Nathorst ialt kun 41 eller 42 Rensdyr (af 

 dem skød han 10); nogle af de Rejsende, der tidligere have været 

 i de samme Egne, de Tyske i 1869 — 70, de Danske i 1891—92, 

 have her set flere Rener (skjønt dog ingen nøjagtig Optælling haves). 

 Nathorst frygter derfor, at Rensdyrene her ere paaveje til at blive 

 udryddede af Ulve (han kunde gjerne have tilføjet : og Mennesker) ; 

 Ulven havde ikke tidligere været set her; men Nathorst saa den. 

 Maaske har han Ret i sin Tro, maaske ikke. Det kan være en 

 Tilfældighed, at han paa sit korte Resøg ikke saa Rensdyr dér, hvor 

 han landede; Scoresby saa dem slet ikke, i 1822, skjønt han fandt 

 deres Knogler, Glavering, i 1823, heller ikke. Alle andre Steder, 

 hvor Rensdyret lever, har det Ulven til Landsmand, og det trives 

 dog allevegne, undtagen hvor det bliver ødelagt af Mennesker.) 



Arten er circumpolar, med vid Udbredelse, omkring Istiden 

 naaende meget sydligere end nu. Dens nærmeste Hjemsteder i Nu- 

 tiden ere Spitsbergen, Norge, Labrador og det øvrige arktiske Nord- 

 Amerika helt op til Grinnell-Land ; i Grinnell-Land er den vel ikke 

 set levende; men dens afkastede Horn og andre Levninger ere dér 

 fundne. (Paa Island er den indført.) Tidligere have Skotland og 

 Irland ogsaa hørt til dens Hjemsteder. 



14. Ovibos moschatus (Zimm.) floskusoxe. 



Bos grunniens L.: Fabricius, Fauna Groenl., 1780, p. 28. — Id., Vidensk. 

 Selsk. Skr., nye Saml., 3. Del, 1788, p. 82. — Bos moschatus Gmel. : Fabri- 

 cius, Vidensk. Selsk. Skr., VI. Del, 1ste Hefte, 1809, p. 61. — Ovibos moschatus 

 elier Musk-ox, Moschusochs, Moskusoxe, Myskoxe o.a.: Kane, Arctic Explor. in 



