506 



(Delphinapterus leucas.) 



Delphinapterus leucas Pali.: Trouessart, Catalogus Mammalium, 1897-99. 



Vestgrønlandsk. Kelelluak eller, til Forskjel fra Narhvalen, Kelelluak 

 Kakortok, den hvide Kelelluak, eller Kakortak alene. Ungen kaldes Uiak. 

 (Fabricius.) — Kilaluvak Kakortak. (Kleinschmidt.) — Østgrønlandsk. Kiar- 

 palugtok, Ungen Piarangivasik. (Rink.) 



Af Hvidfisken fra Grønland foreligger for Øjeblikket i Museet 

 i Kjøbenhavn 4 Skeletter af voxne, omtrent 20 Hovedskaller, 10 

 hele Fostre i Spiritus, 3 Skeletter af Fostre, o. a. — En Fore- 

 stilling om, hvorledes smaa Afvigelser i Tændernes indbyrdes 

 Stilling kunne skabe store Forskjelligheder i deres Slid, give 

 Eschricht's Billeder af Tandsættene hos to voxne Hvidfiske. — 

 Cope (Proceed. Acad. Nat. Sc. Philadelphia for 1865, p. 278) 

 fandt, som det var at vente, at nogle faa Skeletter og Hoved- 

 skaller af Hvidfiske, som Kane og Hayes havde hjembragt fra 

 deres Rejser, ikke i enhver Henseende vare aldeles ens, og 

 han henførte dem til fire Arter, Beluga catodon auctorum, B. 

 rhinodon, B. dedivis og B. concreta novæ spec; В. catodon 

 og B. rhinodon vare fra Upernivik, hvor Hayes havde faaet dem 

 af Kolonibestyreren; for de andres Vedkommende opgives ikke 

 noget Findested. Hvor grundløs denne Opstilling af nye Arter 

 var, er allerede paavist af True (A review of the family Delphi- 

 nidæ, Bull. и. S. Nat. Mus. Nr. 36, 1889, p. U7). 



Hvidfisken er den almindeligste Hval ved Grønlands Vest- 

 kyst, undtagen ved den sydligste Del, hvor den kun kommer 

 faatallig, mere tilfældig. Ved Nordkystens vestlige Del er den 

 ogsaa almindelig, ellers ved Nordkysten kun set nogle faa Gange. 

 Fra selve Østkysten haves kun faa Efterretninger om den; der- 

 imod kjendes den som almindelig udenfor Østkystens Isbelte i 

 Egnen om Spitsbergen. Den er i høj Grad vandrende, om 

 Sommeren levende saa højt mod Nord, som muligt for Isen, 

 for Vinteren dragende mod Syd, alt som Isen lægger sig. I 

 Baffins-Bugt og i Mundingen af Smith-Sund findes den, om 

 Sommeren. Om Efteraaret vandrer den langs Grønlands Vest- 

 kyst mod Syd, som især oplyst af Holbøll og Rink, fordelende 



