)21 



da især Svartside og Blæresæl, alle Finhvaler, Hvidfisk, Narhval 

 og Døgling. Foreløbig er det Hvalrossen, der synes stærkest 

 truet med Undergang. 



At de Mennesker, der leve i Grønland, ere nødte til at 

 udnytte Dyrene, er forstaaeligt ; men at Folk komme langvejsfra 

 for at more sig med Jagt eller for at søge Rigdomme ved at 

 dræbe Dyr i umaadeligt Tal med Grusomhed, er en helt anden 

 Sag. At Jagten for Morskab er ubetinget at fordømme, staar 

 allerede klart for mange. Men man fristes ogsaa til at spørge, 

 om det er umuligt for Menneskeheden at undvære Fiskeben, 

 Sælskind, Spæk o. s. v., om det er en Nødvendighed at handle 

 saaledes mod Dyrene. Der er dem, der ere enige om at 

 svare Nej ! 



