47 



takak, árkok és más sekélyebb vizek pártján turtozkoflik és ilyen 

 helyen építi a földbe mélyedt és selyemmel Vjélclt líikásiít Í8. Abl)ól 

 kirohan nx ellialadó apró állatkák megfogására, sőt nagyohlí xadá- 

 szatra is indul. De ezzel m('g nincs megelégedve, kilátogat a vízre 

 is, hogy abból is szerezzen táplálékot. Nagy előszeretettel fogdossa az 

 ügyes és sikamlós békaporontyokat. A víz sekélyebb részein vagy kövek 

 között, hova ezek a békaporontyok sütkérezni járnak, feszíti ki a 

 pók két leveles vagy töloséralakú hálóját, mely a víz tükre alá is 

 merül, különösen ha esőzés következtében a víz emelkedik. Nagy 

 ügyességet fejt ki, csakhogy a jó falatot sikerüljön hatalmába kerítenie. 

 A békaporontyok nem sejtve az üldöző gyilkos terveit, a háló közzé 

 is bebújnak. Erre a pók a víz színén szaladgálva hátulról ijesztgeti, 

 kergeti beljebb-beljebb, míg végre a szegény poronty a hálóba akad, 

 mire a pók megfogja. A háló mellett fekvő nagyobb számú kiszáradt 

 álczabőrök tanúskodnak arról, hogy mily sikerrel üzi a pók a halász- 

 mesterséget. Valószínűleg más apró vízi állatokat sem kiméi. Könnyen 

 futkos a vízen és ekkor magasra emeli potrohát. 



A niegllgyelt nőstények petezacskóikat, melyeket különben 

 szárazföldi vadászatuknál magukkal hordanak, ha a vízre készülnek 

 menni, mindig lakásukban hagyják ; a petékből kibújt íiatalok pedig, 

 melyek az anyaállat hátán szoktak hosszabb ideig tartózkodni, a 

 parton maradnak, nehogy a vízen kárt szenvedjenek. 



A Gastropacha Rubi hernyóinak átteleltetése, — Kzak a bársony- 

 barna éá vöröses szőrökkel mezeit hernyók őszszel nem épen ritkák 

 és meglehetős nagy számban találhatók. Budapest környékén a Sas- 

 hegyen, októberi verőfényes napokon száz számra láthatók, de áttelel- 

 tetésük igen nagy bajjal jár és ha tavaszszal még néhány hernyó él 

 is, azok bebábozás előtt többnyire eldöglenek. Múlt évben Haus- 

 m a n n német rovarásznak sikerült ezen hernyókat nagyobb számban 

 átteleltetni, úgy hogy legnagyobb részük még lepkévé is kifejlődött. 

 Eljárása- a következő volt : vett egy nagyobb, de alacsony üvegfedelű ládát, 

 melynek fenekére különböző nagyságú köveket rakott, melyekre azután 

 mohot és közönséges Callunát (C a 1 1 u n a v u 1 g a r i s) rakott körül- 

 belöl 6 — 10 centiméter vastagságban. A hernyók betéve elbújtak és 

 egész télen át úgy maradtak. Ha szebb idő volt, friss levegőt eresztett 

 be és gyakran vízzel locsolta. Ily módon a hernyók egészen jól, 

 minden baj nélkül kiállották a telet s tavaszszal keveset ettek, azután 

 bebábozták magukat ós pillévé fejlődtek ki. 



IRODALOM. 



Al. Mocsárt/, Species aliqiiot Tenthredinidarum iiovae. (Entoniülo- 

 gisdie Nachrichten. XII. p. 2 — 3.) 

 Szerző 3 új levélevő-darázsfajt ír le, melyek közöl kettő a 

 Kauk 'zus vidékén, egy pedig Görögországban és Dalmatiában tenyészik. 



