11 



irányú fúrásról is képes megismerni a garázdálkodót, vagy a majd- 

 nem szabályos köralakú lyuk uhíii meg Uidja külünhö/tetiii a fa- 

 rontó darázsok álczáinak menetét a meglehetősen hasonló czinczér- 

 rágásoktól. 



Maguk az álczák féregalakuak, hengeresek, fehéres, vagy kissé 

 sárgás színűek. Szemük nincsen, mert a sötét lyukban különben 

 sincs arra szükségük. Fején az egy tagú csápdurványokon kivül a 

 száj a legszövevényesebb szerkezetű, mert abban a két jól kifejlődött 

 erős állkapcson kivül, legalább durványosan kifejlődve, a darázs 

 szájrészeit mind feltalálhatjuk ; ezek közöl az állkapocs-tapogatók 

 csak egy tagból állanak, vagyis inkább az állkapcsok mellett karély- 

 alakú kinövésekként tűnnek fel, az ajak-tapogatók azonban jól kive- 

 hető három ízül ékből 

 állanak. A mellkasnak 

 megfelelő gyűrűkön há- 

 rom pár láb van, melyek- 

 nek mindenike három 

 izülékű. A nyolcz szel- 

 vényből álló jpo rohon 

 segítő lábak nincsenek, 

 mint a levélevő-dará- 

 zsok álczáinál ; ezek he- 

 lyett az álcza a potroh 

 végéből kiálló, három 

 tüskével fegyverzett 

 szarunemfí fartövisét 

 '• ^^^'^- használja a mozgás elő- 



segítésére, járás közben ugyanis ezt a fában fúrt lyuk oldalához 

 feszíti és vele testét előretolja. 



Az álczák kifejlődése 2 — 3 évig tart és csak ekkor válik 

 bábbá, melyből néhány hét múlva a kész darázs búvik elő. 



Ez alatt az idő alatt azonban sokszor már távoli vidékre 

 szállítják, vagy feldolgozzák azt a fát, melyben az álczák laknak. 

 De azért nem pusztulnak el, hanem tovább fejlődnek és' darázszsá 

 válva, kirágják magukat és kirepülnek. Ezért van az, hogy a feny- 

 vesekben élő fa-rontó darázsokat a legkülönbözőbb vidékeken lehet 

 találni, a hol íenyőfák épen nincsenek. Hogy a darázsok a már 

 feldolgozott fából jönnek ki, az nem is épen ritka eset és ilyenre 

 magam is emlékezem. Ugyanis 1872-ben Budapesten egy rokonomat 

 látogatva meg, ki egy új házban lakott, egy szép Sire.r spedrum 



