52 



A nőstény felső szárnyai, mint említettem, kerekdedek, lapo- 

 sak, nem duzzadtak, hanem a potrohra ráborulnak és egymást 

 csupán belső szélükön kissé fedik vagy többnyire (élő példányoknál) 

 csak érintik ; általában finom alkotásúak és szerkezetükre nézve 

 egyformák, egészben véve áttetszők, élőszélükön átlátszók. Szabály- 

 talan erük alig van meggörbülve és a hátulsó főerek közöl leg- 

 jobban van kifejlődve. Az alsó lapon, a szárny végén, a transversalis 

 erek és némely főerek végei sajátságos, apró, hegyes vagy tompa 

 csúcsú bibircsekkel vannak megrakva, melyek szabálytalan girbe- 

 görbe sorokat képeznek, úgy a mint azt a 6. ábrán láthatni, mely 

 a nőstény jobb felső szárnya alsó lapjának végső felét sokszoros 

 nagyításban tünteti fel. Ilyen bibircsek a hím felső szárnyainak 

 végső szélén labyrinthszerűleg bonyolódó transversalis erein is talál- 

 hatók, csakhogy ezek kevesebb számmal vannak és kevésbbé is 

 fejlettek. 



Hogy a nőstény felső szárnyain mutatkozó és aránylag jól 

 kifejlett eme bibircseknek mi lehet a rendeltetése, azt most még 

 nem lehet tudni. Nem lehetetlen, hogy azok a pronotum kiálló 

 ormócskái által dörgölve finom hangot hozhatnak létre, melyeket 

 az emberi fül észre nem vehet, de a melyeket a nősténynek hím- 

 társai meghallhatnak és megérthetnek. 



A hímnek mind a két szárnyán van ugyan reszelő (lima), 

 és ez a szabálytalan ér bog előtti részének mintegy kétharmadát 

 foglalja el,, és pedig a bütyök felől való kétharmadát ; a bog felőli 

 harmadon tehát egyáltalában nincsenek fogak. A lima egyik 

 végén apró enyészetes fogakkal kezdődik s erre fokozatosan mind- 

 inkább nagyobbodó fogakkal folytatódik, míg végre teljesen kifejlett 

 nagy fogakkal végződik (jobban mondva talán hirtelen megszakad) ; 

 e szerint egészen eltér a legtöbb szöcske-fajnál észlelhető azoktól 

 a limáktói, melyeken a bog felől is fokozatosan apadó fogak, — 

 mondhatnók befejező fogak találtatnak. A Poecilimon limáját tehát 

 ugy nézzük, mintha csonka volna ; s ezen elnevezést, minthogy 

 máskor is lesz szükségünk rá, megtartjuk. 



A baloldali felső szárny reszelő jenek fogai t. i. 

 a teljesen kifejlettek, leosszuk, prizmatikusok, fél hosszúságnyi ma- 

 gasak, a tövükön egymáshoz közelednek vagy egymást csaknem 

 érintik s e szerint meglehetős tömötten következnek egymás után. 

 Összes számuk 35-40 között változik; a tő felőliek nagyon el- 

 aprósodnak. 



A jobboldali felső szárny r eszelője az előbbinél 



