53 



sokkal keskenyebb, a fogak rajta priztnatikiisak ugyan, de tövükön 

 keskenyebbek, a mennyiben élükön hosszabak mint tövükön ; egy- 

 mástól akkora távolságban állanak, mint a mekkora egy-egy fog 

 szélessége (vagyis minden két fog közé még egy harmadik is elfér- 

 hetne). A fogak mind átlátszók, számuk 24 — 26, s a reszelő töve 

 felé fokozatosan kisebbednek. 



A hím zenéje nagyon rövid, egy-tagú hangokból áll, me- 

 lyeknek létrehozásánál a jobboldali felső szárny ivecskéje (arcu- 

 lusa) a baloldali felső szárny reszelőjének (limájának) a csonka 

 vége felőli 3—4 fogát dörzsöli. Ezeket a hangokat az ember két 

 lábnyinál nagyobb távolságra nem hallhatja meg, olyan gyengék. 

 Legjobban utánozhatjuk, ha egyik körmünket a másikkal halkan 

 perczegtetjük. Szóbeli imitátiója {pk, pk) hangoztatás lehet. 



E zenét a 7-ik ábrán hangjegyekben tüntettem fel, és pedig 

 az A sor a zenélés kezdetét, vagy mondjuk bevezetését, ~ &. B sor 

 pedig a zene tüzesebb folytatását adja, a mikor t. i. az állat már 

 bele van melegedve a zenélésbe. A tempó : J = 72, vagyis egy 

 perezre 72 negyed ( ') számítandó. Minden hang után szünet követ- 

 kezik, mely sohasem rövidebb tartamú, miut a hang maga. 



Ezek a szöcskék nem képesek repülni, mert alsó szárnyaik 

 hiányzanak, felső szárnyaik pedig csökevényesek, fejletlenek. Mozgá- 

 saik tehát csak járásból és ugrásból állanak. 



A lábai vékonyak, gyengék, nyulánkok, hajlékonyak és könynyen 

 megtörhetők ; leginkább áll ez a nagyon hosszú hátulsó lábakról. 



Ilyen alkotású lábakkal természetesen a mozgás nem lehet 

 más, mint lassú. 



Ugrása rendesen csekély magasságú, nyúlt ívet ír le. Ha az 

 állat ugrásközben nem érkezik biztos alapra s e miatt a bokrok 

 közé alá kell hullania, egyik vagy másik lába, az ágakban meg- 

 akadván, a súlyos test gyorsuló esése következtében könnyen kisza- 

 kad izületéből. 



A rovar járása lomha és lépései igen vontatottak. Alig van 

 a hazai rovarfajok között olyan állat, melynél a lábak lépéseinek 

 módját és rythmusát jobban és kényelmesebben lehetne szemlélni, 

 mint épen ennél a lassú mozgású szöcskénél és közeli rokonainál. 

 Tudvavelőleg a hatlábú rovaroknál míg az egyik oldal két végső 

 lába (mellső és hátsó) és a másik oldal középső lába támaszul szol- 

 gálnak, addig az ellenkező oldalokon levő többi lábak lépnek. De a 

 lépéseket a három lépő láb nem egyszerre, hanem egymás után 

 kezdi, és a melyik korábban indult, korábban is végzi. 



