54 



Mikor az első jobb láb indul, a bal középső láb még vár egy 

 nyolczadot, s ez után egy nyolczaddal későbbre, illetőleg az első 

 után két nyolczaddal megkésve, mozdul a jobb hátulsó láb. Ezek 

 a későbben kezdő lábak ugyanannyival később is végzik a lépést. 

 Mikor a bal oldalon levő középső láb megállapodott, indul ugyan- 

 azon oldal első lába, és midőn a hátsó jobb láb lépést végzett, 

 kezdi az előtte való középső láb. Az egyik hátsó láb lépésének vé- 

 geztével az ellenkező oldal első lábának indulása egyidejűleg történik. 



Az itt jelzett lassú tempóban az állatok akkor lépegetnek, 

 mikor nyáron a napot sokáig felhők fedik s azok mögül a nap- 

 sugarak hirtelen és melegségük egész erejével tűznek le a növény- 

 levelek felső lapján tartózkodó állatokra. Fogságban tartott példá- 

 nyok, ha árnyékos helyről meleg napfényre vitetnek, még lassab- 

 ban rakják lábaikat. Itt meg kell jegyeznem azt is, hogy, ámbár 

 a meleget nagyon szeretik, a hőmérség hirtelen magasra emelke- 

 dése reájuk nézve mindamellett csaknem olyan kellemetlen, mint a 

 hideg. Rendes, egyenletesen meleg hőmérséknél azonban lépéseik- 

 nek tempója sokkal gyorsabb. 



A fogságban tartott példányok sokáig, talán még tovább élnek, 

 mint a szabadban levő társaik. Legalább az enyémek közöl az 

 utolsók csak október közepén pusztultak el, a mikor pedig már a 

 szabadban e fajbeli egyének nem voltak találhatók. 



Fogságban megeszik a málna, fodormenta, vadzsálya és lóhere 

 leveleit ; még kedvesebb táplálékul szolgálnak a szurkos zsálya 

 (Salvia glutinosa), két-iksz-repkény (Glechoma hede- 

 r a c e a), mely utóbbinak különösen a virágait és nedvdús hajtásait 

 szeretik ; azonban a mogyorófa leveleit mindennek elébe teszik. A 

 vízcseppeket nagyon megkövetelik. Ha kellő mennyiségű és minő- 

 ségű fris táplálékuk, vizük és szellős levegőjük van, és napfényben 

 is részesülnek, nagyon jól találják magukat. Egymással szépen és 

 békességesen megélnek és egymás ellen erőszakos támadásokat 

 nem intéznek. De a vedlósben levő tehetetlen társat, úgy szintén 

 a kimultakat is felfalatozzák. Idegen, békés fajokkal összezárva 

 csendesen megférnek. Némelyik rokon fajbeliekkel, — ha termetük 

 mekkoraságban nem aránytalan — még párzanak is. így a PoeciUmon 

 Schmidti hímét nem egyszer kaptam rajta az Isophia brevípennis Br. 

 nőstényével való párosodáson, jóllehet ugyanabban a szekrényben 

 volt saját fajabeli nőstény is. 



És itt megemlítem, hogy egy esetben, künn a szabadban szin- 

 tén találtam egy hímet ez utóbbi faj nőstényével coitusban. 



