87 



8 mikor válnak bábbá és rovarrá ? Él- Jcmes-e az elpusztított területet 

 újra bevetni vagy beültetni és esetleg minő irtásmól lenne legjobban 

 czél rávezető ? 



Az említetten kivül, több helyen, eddig még nem vettem észre 

 a különben jól kitelelt őszi vetésekben szembetűnő kárt. 



Kertész József. 



(5.) Ide mellékelve van szerencsém két fajta férget beküldeni, 

 kérve, hogy a »E,ovartani Lapok «-ban szíveskedjék azok nevét közölni. 

 Mi itt Békésmegyében a sárgát tartjuk az u. n. drótféregnek vagy 

 drÓtkukacznak ; ámde a legtöbbször a feketével együtt fordul elő és 

 közösen pusztítják öszszel és kora tavaszszal búza- és rozsvetéseinket. 



Ezeken kívül küldök még néhány ollós-bogarat, melyek a kon- 

 dorosi fiatal répásokat nagyon pusztítják s ez évben feltűnően nagy 

 számban jelentek meg. Kérem ezek leírását is közölni. 



Zlinszky István. 



Feleletek. 



(4.) A beküldött álczák a gabona-futrinka (Zahrus gihhus 

 Fabr.) álczái, melyeket a felületesen vizsgálók a legtöbbször össze- 

 tévesztenek a szintén vetéspusztító diótféreggel, úgy hogy annak 

 pusztításait is a drótféregnek róvják fel ; pedig a két rovarnak színe, 

 alakja és életmódja egészen elüt egymástól, csupán tápláló növényük 

 és megjelenési idejük egyezik némileg. Épen ezért jónak látjuk alkal- 

 milag e két rovart összehasonlítva tárgyalni. 



A kifejlődött gabona-futrinka mintegy 14 mill. hosszú, fényes 

 fekete színű bogár, íonalalakú csápokkal ; lábai, gyakran hasa és 

 melle is, sötétbarna színűek ; teste igen domború. Június végén, kivált 

 borús napokon, gyakran található a kalászokon, a mint a zsenge sze- 

 meket eszik. A nőstény a gyepfóldbe vagy a gabonavetés földjébe 

 rakja petéit ; a kikelt álczák aztán a búza vagy rozsvetésből, vagy 

 a kalászos vad növények gyenge leveleiből élnek. Mig az álczák ki- 

 csinyek, az okozott kár sem feltűnő ; de a mint növekednek és több 

 táplálékra van szükségük, a kár is mind szembetűnőbb lesz. Hosszú 

 őszkor, száraz és meleg időjárás mellett a vetés nagy részét semmivé 

 tehetik a futrinka-álczák, ha nagyon felszaporodtak. Éjjeli állatok 

 lévén, nappal a földbe rejtőznek, úgy hogy jelenlétöket csak a tövig 

 lerágott levelek itt-ott megmaradt darabkái mutatják. A telet meg- 

 dermedve töltik el, de a legnagyobb téli hideg sem igen árt nekik; 

 teljesen megfagynak, de a tavasz melege, mintha semmi sem történt 

 volna, ismét életre kelti őket. Ekkor aztán újra elkezdik káros élet- 

 módjukat. Május elején elérik teljes nagyságukat, mely körülbelől 

 másfél centiméternyi. Alakjuk hosszúkás, kissé lapos, színűk sárgás- 

 fehér és mindenik testgyürüjök hátán egy-egy sötétbarna színű kemé- 

 nyebb szarulemez van, mely színűket eléggé tarkává teszi ; farukon 

 két hátrafelé álló három ízülékü húsos nyúlványt viselnek. Rágó 

 szervük erősen kifejlődött, állkapcsuk nagy és erős ; lábaik aránylag 



