99 



Newm , Cerobadrus Costa, EiMp-pionot-us Costa, Pachycephus Stein, 

 Macrocephtis Schlclit. és Cephosoma Gradl. nemek. 



E nemek azonban nem állják ki a kritikát, mert a hártyás- 

 szárnyú rovarok rendszerében, hol a nemek főjellegeit leginkább a 

 szárnyak erezetének elágazásából s az egész rovar kinézéséböl 

 veszik, a fentebb elősorolt különbségek csak a rokonfajok megkü- 

 lönböztetésére, egyes csoportok vagy legfeljebb a nem keretében 

 egyes al-nemek felállítására szolgálhatnak. Épen ezért a Cephus- 

 fajoknak kisebb nemekre osztását nem volna czélszerű elfogadni ; 

 én is csak egy nemnek vettem fel, csakhogy két csoportra osztot- 

 tam, a szerint, mint a csápok végük felé vékonyodnak (Janus 

 Steph.), vagy vastagodnak [Cephus Auct.). 



André Eduárd franczia hymenopterologus az európai levél- 

 evő és fa-rontó darázsokról írt nagy munkájában a Cephidákat a 

 fa-rontó darázsoktól különválasztotta és külön családdá emelte. 

 Részemről azonban ezt nem tartom indokoltnak, mert ezt sem 

 testök alkotása, sem életmódjuk nem teszi szükségessé. 



Ebbe az alcsaládba tehát szerintem csak egy nem tartozik. 



1. Nem : Cephus Latr. 



A fej kerekded, a nyakszirt homorú. A csápok az arcz kö- 

 zepén vannak beillesztve, fonal-idomúak, sokizülékűek, végeik felé 

 többnyire vastagodnak, néha végeiken vékonyodnak, az első iz 

 meglehetős nagy, a 2-ik igen kicsiny, csaknem kúpalakú, a 3— 4-ik 

 izülék meglehetősen hosszú és változó nagyságú, a következők las- 

 sanként rövidülnek. A szemek tojásdadok, a pontszemek kicsinyek 

 és a fejtetőn háromszög-alakban vannak elhelyezve. 



A mellkas hosszúkás ; az előmellkas nagy, hátul sokkal széle- 

 sebb mint elől, hátsó széle gyakran kimetszett. A lábak hosszúk, 

 vékonyak, a czombok vastagok, az első pár láb szárain alul csak 

 egy tövis van, a középsőkön egy vagy kettő, a hátsókon pedig 

 mindig kettő ; ezenkívül a középső lábszárak közepén alul egy, a 

 hátsókon egy vagy két tövis látható, mely a fa-rontó darázsok többi 

 nemeinél hiányzik. A szárnyak közép-nagyságúak, a potroh végéig 

 nem érnek, átlátszók, vagy többé-kevésbbé sötétek ; a felső szár- 

 nyakon két sugársejt és négy könyöksejt van, mely utóbbiak közöl 

 az első sokkal nagyobb mint a második ; a második és harmadik 

 könyöksejt egy egy visszafutó- eret ve?z magába. 

 ; A potroh hosszas, a nőstényeknél a legtöbb esetben oldalról 

 összenyomott, csak ritka esetben kissé lapos, a hímeknél többnyire 



