108 



többféle aprópille hernyója tesz érzékeny károkat. Az őszi és kaj- 

 szinbaraczk, ritkábban a mandulafa hajtásait az Anarsia lineatella 

 Zell. támadja meg, s első sorban a vezérhajtásokat, körülbelől a 

 közepe táján átrágja és annak a belét eszi, miii'laddig mig az 

 illető hajtást el nem lepte a mézga, vagy a bebábozás ideje el nem 

 érkezik. Károsításuk legszembetűnőbb április utójától május köze- 

 péig, a mikor bebábozzák magukat. 



Az almafákon tavaszszal mindjárt a nedvkeringés megindulá- 

 sakor a fakadó rügyeket a Ht/ponomeuta malinella Zell. sodrópille 

 hernyói lepik el és a leveleket a sodrópilléket jellemző módon 

 sodorják össze. Május vége feléig tart pusztításuk, ekkor pedig 

 száraz levél és rügy maradványokba burkolóznak és bebábozzák 

 magukat A Hyponomeutákat az almafa pusztításában jelentékenyen 

 segíti a Swammerdamia caesiella Hb. uprópille hernyója is, mely 

 szintén május második felében éri el kifejlődését ós válik lepkévé. 



Angyal Dezső. 



Adatok a Malachius viridis F. életmódjához. — Virágzó buza- 

 kalászokon és méginkább a kaszálókon virágzó füvek bugáján gyakran 

 találhatjuk májusban és júniusban a lágytestű kis zöld Malachiusokat, 

 melyek a fíívirág himporával táplálkoznak. A legszembetűnőbb rajtuk 

 az oldalukon és torkuknál levő hólyagforma piros zacskó, melyek, 

 ha a rovart bántják, azonnal megtelnek és felduzzadnak, épúgy 

 mint a mérges kakaspulyka taréja. 



E kis bogarak elég feltűnő helyen tartózkodnak és épen ezért 

 fajaik és életmódjuk meglehetősen ismeretesek a rovarászok előtt. 

 Annál kevésbbó ismerik azonban álczáikat és azok életmódját, minthogy 

 azok már rejtett helyeken, más rovaroknak a fészkében élnek és 

 azoknak álczáit eszik meg, vagy az álczamenetbe tolakodó apró 

 rovarálczákra vadásznak. Annak a pár Malachius-fajnak {M. aeneus, 

 hipustulatus), melyeknek életmódját eddig megismertették, álczái 

 az apróbb vadméhek és darázsok fészkeiben élnek. Ugy látszik 

 ilyenforma életmódot folytat a M. viridis is, melynek eddig isme- 

 retlen álczája szintén ^pró darázsok fészkével került Irirtokomba. 

 A folyó év márcziusában ugyanis Dezső Miklós borászati vándor- 

 tanár úr Pécsről száraz venyigedarabokat küldött hozzám, melyek- 

 ben a Cemonus tmicolor Fabr. apró darázs fészkelt. Az egyik fészek- 

 ben volt a Malachius viridis-ne^ egy álczája, mely már félignieddig 

 be is bábozódott. A kettéhasított venyigét a fel nem ismert álczával 

 ismét összekötöztem s abból 15 — 20 nap iimlva a kifejlődött bogár 



