119 



legalább ii "I és 5-ik szelvényen az uldalfultuk hiányzanak, sőt a 

 mi legtöbb példányunk ilyen. 



A hini : szájvédője csaknem egészen, két kis folt alul a szem 

 körökön, a rágok és a szemek közötti keskeny terű, melloldalai, 

 a csipők és tomporok, úgy minden czombja elölről, a két első pár 

 láb, lábszárai és tarsusai czitromsárgák, a hátsó lábszárak elülről 

 szennyessárgák, hátulról barnásak, valamint a hátsó tarsusok is ; 

 az utolsó előtti hasszelvényen rövid, durva, csaknem fekvő sörte- 

 szálak s a végén aranysárga pillás szőrök vannak. 



Ez a legközöuségeseM) Cephus-faj, mely szalmadarázs uév alatt 

 eléggé ismeretes. A uó'stény tésalakú tojócsövével a gabonafélék szárainak felső 

 csomójába tojja petéjét s a kikelt álcza azt felülről lefelé végig rágja. A gaboua- 

 szárat, melyben a szalmadarázs álczája tartózkodik, feliéres száráról és ugyauily 

 sziuű üres kalászáról könnyű felismerni. Ha az ilyen szalmát végig hasítjuk 

 könnyen megtalálhatjuk a 10 -15 mill hosszú, tejfehér, csupasz, fényes álczát 

 melynek feje barnás, kis szemei feketék. A szárból kivett álcza S alakra görbül. 

 Aratás felé az álcza már többnyire ki van nőve és a szár alsó részébe fészkeli 

 magát, úgy hogy aratás után a tarlón marad. Ekkor takarót sző magának és 

 az egész telet így tölti, csupán a következő tavaszszal változik bábbá, melyből 

 két hét. múlva a darázs kirepül. 



E kártékony darázs Európaszerte gyakran okoz szembetűnő károkat 

 Nálunk is jelentékeny kárt tett Ferenczy urnái, a sz.-györöki urodalom- 

 ban 1870-ben.*) Temesmegye Folya- és Károlyfalva községeiben, hol az őszi 

 búzának Vs részét tette tőnkre **) és az idén K o r b u 1 y György úr értesítésíí 

 szerint Csanádmcgyébea a bánhegyesi ]) is^tán. Óvszer ellene a rövidre vágott 

 tarló, ennek tVlégetése ós mélyre szániasa. Természetes ellensége a PacJiyvients 

 raldtratov Grav. fürkésző-darázs mely álczáiba rakja petéjét 



Hazája egész Európa, sőt a Kaukázusban és Syriában is él. 

 Nálunk is közönséges. Egyes példányokat találtak Budapesten, 

 Rákospalotán, Farkasdon, Kecskeméten, és Kalocsán ; Zombornál 

 ós a csanádmegyei Derékegyházánál, Mehádia Nagyvárad, Debreczen 

 Szilágy megyében Tasnád, Nagyfalu és Zilah, Szatmármegyében N.- 

 Károly és Gencs, Máramarosban Korniareva, Zemplénben S.-A.-Uj- 

 hely, Szoniotor, K.-Azar és Orosz- Ruszka határán, ezenkívül Sajó- 

 Szent- Péter és Nyitránál. 



16. Cephus pulcher Tischb. 



Fekete, fényes, ritkás pelyhes szőrű; csápjai vékonyak, 

 aránylag rövidek, végeik felé kissé vastagabbak, 20 izüléküek ; feje, 



* ) E m i c h Gusztáv, A mező és kertgazdaságra káros rovarok. í. füzet 

 Budapest, 1884. 140 1. 



**) Dr. Horváth Géza, Jelentés az 1883. évben Magyarország területén 

 fellépett és megfigyelt kártékony rovarokról Budapest, 1X84. 12. 1. 



