158 



Krassó-Szörény (Orsova, Mehádia és Oravicza), Szeben (Veresmart), 

 Szilágy (Zilah), Trencsón (Szkala) és Zemplén (S.-A.-Ujhely, Szo- 

 motor, Mád, Gesztely és Nagymihály). 



10. A. sordidus Horv. (1874). E ritka fajt, mely hazán- 

 kon kivül már Alsó-Ausztriában is felfedeztetett, a magy. nemzeti 

 múzeum gyűjteményében levő négy magyarországi példány után 

 írtam le. Három példány közelebbi termőhelye ismeretlen ; a ne- 

 gyediket Frivaldszky János úr találta 1860. április 27-én a 

 budai Sashegy táján. 



1 1. A, lugubris Fali, (1829). Földrészünkön mindenfelé 

 el van terjedve, de mindenütt ritka. Nálunk fenyő- és bükkfakéreg 

 alatt találtatott egyes példányokban Szent-Márton baranyamegyei 

 pusztán, Czód és Kis-Talmács szebenmegyei községeknél, továbbá 

 Mehádia és Trencsén körül. 



12. A, varius Fabr. (1898). Ezt az egész Európában honos 

 fajt nymphájával együtt Lucski liptómegyei fürdőnél 1885 augusztus 

 4-én lúczfenyő kérge alatt gyűjtöttem. Dr. Brancsik Károly úr 

 Trencsénmegyében Szoblahón fatuskók kérge alatt, Fuss Károly pe- 

 dig Szebenmegyében Nagy-Csűr mellett bükkfakéreg alatt akadt reá. 



13. A, Brenskei Jleut, (1884). Ez a görögországi faj, me- 

 lyet azonban már Francziaországban is felfedezték, hazánkban szintén 

 tenyészik. Biró Lajos úr, 1882. január 21-én Szent-Márton bara- 

 nyamegyei pusztán egy himet és egy nőstényt talált belőle bükkfa- 

 kéreg alatt ; Thalhammer János tanár úrnak 1886. május 20-án 

 sikerült Kalocsán az érseki kertben egy nőstényét röptében elfogni. 



14. A. JBetulae L, (1761). Európaszerte előfordul ; nálunk 

 sem ritka és eddig február elejétől júliusig, valamint szeptember- 

 és novemberben különféle fák kérge alatt találtatott. Álcza- és 

 nympha-állapotban áprilistól júliusig és októberben került elő. Tar- 

 mőhelyei a következő megyékből ismeretesek : Bihar (Nagyvárad), 

 Brassó (Brassó), Hajdú (Debreczen\ Hunyad (Déva és Hátszeg), 

 Kolozs (Kolozsvár), Krassó-Szörény (Orsova, Mehádia és Ferencz- 

 falva^. Pest (Kis-Szent-Miklós), Sáros (Bártfa), Szeben (Kis-Disznód 

 és a Presbe-hegy), Szilágy (Zilah és Pele), Ung (Ungvár), Zemplén 

 (Nagymihály, Varannó, Simonka, Orosz-Poruba, Nagy-Kemencze, 

 Szinna és Szinnaikő). 



Brachyrhynchus Lap. (1832). 



E nem fajainak túlnyomó része a többi világrészekben, kivált 

 azoknak forró földövi tájain honos; Európában csak 3 faja él és 



