im 



is — mint azt Dr. Aszmusz 1863-ban észlelte — lerakja petéit, 

 melyek mákszemnyi nagyságúak egész gömbölyűek s sárga színűek. 

 Július havában kibújnak az álczák, melyek hússzmüek, hosszuk lUmm., 

 szélességük 3*5 mm. Rendszerint a kas repedéseiben s szögleteiben 

 tartózkodnak s csak akkor bújnak elő, ha táplálék után néznek, 

 mely a méhek bábjaiból s álczáiból áll. Rendesen csak azokat pusz- 

 títják, melyek a méhek által mint betegesek a kas fenekére ledo- 

 batnak, de szükség esetén a költést is megtámadják, főleg a szegény 

 népeknél. így folytatják éltöket egész őszig s midőn már méhköltés 

 nincs, búvóhelyeikre térnek vissza s téli álmot alusznak. Tavaszszal 

 új életre ébredve ismét pusztítanak s csakhamar teljesen kinőve, 

 ott hagyják a kasokat s földbe ásva magukat bábokká lesznek. 

 A bábok színe fehéressárga, testük hosszú sárgásbarna szőrökkel 

 van fedve. Négy-öt hét múlva kelnek ki. 



A Trichodes apiarius L. és Tr. alvearius 01. — mely utóbbi való- 

 színűleg szintén a kasokba rakja petéit — gyakran összetévesztetik a 

 Clerus formicarius-síd L., mely azonban éppen nem kártékony, sőt 

 igen hasznos s fŐleg azért ajánlható az erdészek figyelmébe, mert 

 álczája a nagyon is kártékony Bostrychus álczáit pusztítja, a ki- 

 fejlett Clerus pedig ugyancsak különböző fák törzsein mászkálva, más 

 kártékony rovart pusztít. A Clerus szárnyfedőin levő két fehér 

 harántsáv által ismerhető fel ; míg a Tr. alvearius 01. nálánál na- 

 gyobb és szőrösebb, előmellkasán kékes fekete folt van. 



A mi a Tr. apiarms L. Tr. és alvearius 01. irtását illeti, 

 határozott szerünk még nincs. Azon körülmény, hogy nem lép fel 

 oly gyakran — de ha fellép nagy károkat is okozhat a méhésznek 

 — csak azon tanácsot adja nekünk, hogy a méhest igen tisztán 

 tartsuk s annak valamint a kasok tisztántartására nagy gondot for- 

 dítsunk, ezáltal a méhész nem csupán tőle, hanem számos más 

 méhellenségtől is megszabadul. A méhes és kasok tisztántartása tehát 

 az első és legjobb védőeszköz. 



Több méhellensógről kellene még megemlékeznem s ezek 

 között első sorban ugyancsak a Coleopterákhoz tartozó Melo'é 

 cicatricosus Leach. és Melo'é variegatus Don.-YÓ\, melyek kifejlődé- 

 süknek ismerete és a méhekre való káros voltuknak kimutatása 

 csakis ujabb idő vívmánya. Méhely Lajos úrnak erre vonatkozó 

 alapos tanulmányai s megfigyelései értekezés alakjában legközelebb e 

 lapok hasábjain fognak megjelenni, miért is magam részéről e két, 

 szintén többé-kevésbbó fontos méhellenségrŐl megemlékezni felesle- 

 gesnek tartom. Firhás Nándor. 



