202 



Az egyes facetták sokszor pigmenttel egymástól mintegy el 

 vannak választva, különösen a nappali rovaroknál, de a szem látó- 

 tengelyébe eső részek mindig színtelenek. A cornea facettái, ha 

 domború felületűek és így kis képet elő is idéznek, az mindig meg 

 lesz zavarva a kristály kúp által, melynek nagysága szerint vagy 

 a kúpon belül, vagy messze a szemen is kivül keletkezhetik csak 

 a kép ; de ha a kúp hegyén vagy a rhabdom határán is létesülne, 

 akkor sem volna észrevevése lehetséges, mert a kúp finom hegyű 

 a körüle levő pigment pedig elnyeli az összes a kúpból kilépő 

 sugarakat s így hiányzik a kúp hegyén a kép keletkezéséhez szük- 

 séges tér és úgyszólva csak egy fénypont sugara érheti a látópál- 

 czikát, eltekintve még a sokféle rendetlen törésektől is. Eszerint 

 egy szemecskében kép nem keletkezhetik. Élettanilag megfelel egy 

 ily szemecskének idegpálczikája a retinulájával együtt egy pálczi- 

 kának a gerinczesek szemében, mely magában még nem foghat fel 

 képet, hanem az számos pálczikára esik. Ha az összetett szem 

 számos egy irányba fordított szemecskéből állana, a közel fekvő 

 tárgyaknak képét meglehetős élességgel és hűséggel nyerné az 

 állat, de tudjuk, ha még oly számosak is a szemecskék az összetett 

 szemben tényleg mégis csak a sugarak irányában haladnak szét, miért 

 a kép határai aránylag kevés pont által meghatározva élességük mind 

 inkább eltűnik, amint a tárgyak távolsága nagyobbodik és a sze- 

 mecskék száma kisebbedik, sőt azon állatok, melyeknél ezek száma 

 csekély, még az egész közel fekvő tárgyak alakjait sem ismer- 

 hetik meg, mert csak kevés szemecske lesz érintve a fénysugarak 

 által. 



Pontos mikroskopi mérésekből kitűnt^ hogy a rovarok össze- 

 tett szemeiben a látóideg végződései, az idegpálczikák, nem csak 

 aránylag, de absolute is sokkal vastagabbak, mint például az em- 

 bernél s már ennélfogva is a képnek határai sokkal kevósbbé élesek 

 és hűek a rovarok szemében. A sok számadat és hosszadalmas magya- 

 rázat helyett álljon itt a 16. ábra; a felső azon kép határait tün- 

 teti fel, melynek keletkeznie kellene, a másik pedig az alsó azt 

 a képet mutatja, melyet a rovar tényleg lát. A kép határainak 

 eltorzulását még az is fokozza, hogy az összetett szem rendesen 

 igen domború és így a sugarakat felvevő felület aránytalanul na- 

 gyobb mint például az embernél. Az ember szeme gömb, kétszer 

 domború lencsével és homorú ideghártyával ellátva, az összetett 

 szem pedig erősen kidomborodó, érző idegpálczikái domború felü- 

 letet képeznek; továbbá szemünk ideghártyájának azon része, 



