204 



kiterjedést is, minden irányban, a sugarakban szétálló szemecskéik 

 segélyével. 



Tudjuk a gyermeknek mily hosszú és a térben tett mozgá- 

 sokkal egybekötött tapasztalásra van szüksége, hogy a tárgyak 

 távolságát, illetőleg a testek harmadik irányban való kiterjedését 

 megkülömböztethesse. A fiatal madár, mely már heteken, hónapokon 

 át tapazztalatokat nyert lassankint, eleinte csak a fészek szélén 

 repülget és nagy elővigyázattal ugrik ágról-ágra, jól megnézve a 

 távolságot és csak miután már számtalan észrevételt gyűjtött és 

 a nézésben és megítélésben kellő gyakorlottságot szerzett, csak 

 akkor meri a gyors és határt nem ismerő utat megtenni. Pedig 

 könnyebbíti ezen tanulását mindenesetre a fejlett emlékező és meg- 

 ítélő tehetsége is. A szender azonban, alig hogy kibujt bábruhájából 

 és alig hogy megszáradt már is képes a sebes és látszólag tervnélküli 

 repülésre, miközben nagy ügyességgel és hirtelen kerüli ki mindazt 

 mi útjában van — repülésében legkevésbbé sem külömbözik már 

 idősebb fajrokonaitól, úgy látszik nem kellett tapasztalnia és nem 

 kellett tanulnia, hogy szemeit használhassa távolságok gyors és he- 

 lyes felismerésére. 



Látjuk mindebből, hogy a rovar összetett szemének, mely az 

 alakok képeinek előidézésében oly annyira hátramarad az ember, 

 vagy még inkább a madarak szemeitől, tulajdonképen más feladattal 

 kell bírnia. Ez pedig annak helyes és gyors felfogása, hogy miként 

 vannak a tárgyak a tér minden irányában, a mélységben is, el- 

 rendezve, vagy más szavakkal, feladata ezen különös alkotású sze- 

 meknek az, hogy a körüllevő tárgyak távolságát a tér minden 

 irányában a sugarakban szótálló szemecskék segélyével észre vegyék, 

 mert csak így képes a rovar néha roppant gyors mozgásaiban az 

 akadályokat elég korán kikerülni. 



Hogy miképen felelhet meg a reczézett szem ezen feladatának 

 azt könnyen megérthetjük, ha tekintetbe veszszük, hogy a legjobban 

 kifejlett ilyen szemekben gyűjtő, gömbszerűen domború közegek 

 nem fordulnak elő és ^így a tárgyakról jövő sugarak párhuzamosan 

 hatolnak azon facettákba, illetőleg szemecskékbe, melyekre esnek, 

 nem úgy mint a gerinczesek szemébe, hol a lencse által törve és 

 gyűjtve mintegy kúpalakban egy pont felé irányulnak a sugarak. 

 Ezen utóbbiaknál a sugarak kúpja annál nagyobb átmérővel bír, 

 minél közelebb áll a tárgy a szemhez és fordítva, eszerint a kép 

 nagyobb vagy kisebb, élesebb vagy elmosódottabb lesz s így a 

 tárgy távolsága eszerint ítélhető meg a tapasztaltság és gyakorlottság 



