213 



KÜLÖNFÉLÉK 



A kendermag bogárról — Ez évi mí'ijuyliavi lü/.etünkbcn a 

 keűdermagbogár (Peritelus faniiliuris Bol.) elü fordul áfáról és kárt*-- 

 konyságáról kis czikket közöltiink, melyre vonatkozólag az v Erdészeti 

 Lapok« IX. és X. füzetében Illés Nándor tolláb(>l következőkéi 

 olvashatjuk. 



A kcnderke bogár i endescn a faiskolák fiatal csemetéit, a 

 szöllö és gyümölcsfák hajtásait rongálja ; az ákácz csemetekertben az 

 1884. év tavaszán figyeltem meg; ugyanis a Szabadka város közelében 

 telepített, mintegy 12 kat. holdnyi faiskolában, az ott kiültetett a 

 15 cm-re megcsonkított ákáczcsemetéket a kenderke bogár igen meg- 

 rongálta. A rongálást arról lehetett észrevenni, hogy a csemeték 

 törzsecskéi felülről lefelé rohamosan elkezdettek száradni. Miután a 

 városi erdész a rágás minőségéről felvilágosítást nem tudott adni, 

 magam fogtam annak megvizsgálásához. Ott a hol kenderke bogarat 

 munkában láttam, a földre hasaltam s először szabad szemmel, azután 

 pedig loupeval kisértem munkáját. Ez pedig következőleg történt. 

 Hosszú ormányát a bogár bedugta az ákácz rügygödrébe s az ott 

 készen lévő finom levél és hajtás képződményeket (a tenyésző kúpot) 

 tisztára kifalta, illetve lerágta. A növény ilyen állapotban megszűnt 

 érintkezni a levegő tápláló anyagával s a törzsecske a legközelebbi 

 alsó rügyig elszáradott. A bogár meglehetősen falánk és szapora 

 voltánál fogva nagy kárt tesz. Ez esetben vagy 8 holdnyi ákácz- 

 csemetét rono;ált meg. 



Az óvószer az volt, hogy a csemetéket egészen tövig (földig) 

 levágták, minélfogva azok a föld alá került rügyekből ismét kihajtottak 

 és szép s a következő tavaszon kiültethető csemetékké váltak. 



Készemről pusztítására legjobbnak tartom a baromfit, kivált- 

 képen a pulykát és még inkább a gyöngytyúkot, a mely fürge és 

 nem kaparászik ; ezek a királyhalmi m, kir. erdőöri szakiskola 

 (Szeged város határában) nagyterjedelmú csemete kertjeiben (20 kat. 

 hold) a múlt évben igen jó eredménynyel alkalmaztattak a kenderke 

 bogár pusztítására. 



A legelső magyar darázs- és méhgyüjtemény. — Ez évi 



augusztus hóban a nálunk járt R a d o s k o w s k y orosz tüzértábornok 

 beszélte, hogy a varsói múzeumban egész kis gyűjtemény magyar 

 méhfélét talált, melyet valaki e század elején (1803 — 1806 körül) 

 hazánkban gyűjtött és a lengyel múzeumnak ajándékozott. Ez is- 

 meretlen rovargyüjtö, kinek a nevét azonban nem jegyezték fel, oly 

 szerencsével gyűjtötte a darazsakat és méheket, hogy igen sok, csak 

 azóta felfedezett és leírt faj több példányban is kezeibe került. 

 Radoskow^sky — mint említé — Mocsáry Sándor jeles hyme- 

 nopterologusunk pontos leírásai után ezeket mind felismerte. Ez a 

 gyűjtemény bizonyára a legelsők egyike volt, mely ilyenféle rova- 

 rokból hazánkban gyűjtetett. 



