62 
foreliggende Egeart i alle væsentlige Forhold er en Erythrobalanus, 
og at den altsaa maa henfåres til denne Underslægt; men den 
lader sig ikke vel bringe ind under nogen af de hertil hårende 
Sectioner, - Den adskiller sig nemlig fra alle de andre Arter ved 
sit lange, smalle og spidse Frågjemme og ved de tornet-tandede 
Blade. Jeg antager derfor, at det vil være rigtigst at henfåre 
den til en egen Section, der maaske passende vil kunne be- 
tegnes Stenocarpæa. Den hårer til de Sectioner, hvis Frugt 
modnes det fårste Aar, og vil iblandt dem kunne karakteriseres 
paa fålgende Maade: ; 
Quercus (subg. Erythrobalanus) sect. Stenocarpæa. Fructus ma- 
luratio annua. Ovula abortiva circa superiorem seminis partem 
affira. Glans ovoideo-oblonga, pericarpio tenui. Folia sempervirentia, 
ovalia, spinoso-dentata. 
Den kristtornbladede Eg hårer til de almindeligste Træer 
i Californien. Den synes at opnaa sin stårste Fuldkommenhed 
ved Santa Barbara, hvor den som et 40— 50 Fod hit Træ danner 
rene Bevoxninger og ved sine mårke, stedsegrånne Blade ikke 
lidet bidrager til at bestemme Landskabets Karakter (Nultal 169: 
Herfra gaaer den mod Syd til Rio Colorado (Sitgreav.es) og mod 
Nord næsten til Grændsen af Oregon, som dog neppe over- 
skrides, da Nee's Angivelse, at den skulde være truffen ved 
Nootka, ikke synes at være rigtig (Nuttall 1. c.). Den angives at 
voxe ved Monterey, hvor den skal forekomme almindelig som et 
153—25 Fod håit Træ, og ligeledes ved San Francisco (Hartweg. 
og Hinds 1), 
Den varierer meget baade i Størrelse og i Bladenes og 
Frugternes Form. Paa de fleste Localiteter skal den optræde i 
Buskform, og 2—3 Fod håie Planter sees ofte ovéerlæssede med 
Frugter (Torrey I. c.). En Form med ualmindelig store Frugter 
1) The Botany of the voyage of Sulphur p. 55. 
