164 
- 
som findes i denne- mærkelige Sålilies Ventralperisom, ere de 
5 (4, 6 0.s.v.), der ligge Munden nærmest, i Spidsen af de 5 
(0.s.v.) Interradialfelter, betydelig stårre og i enhver Henseende 
mere udviklede end de andre, ja de ere vel ligefrem de fem 
oprindelige Mundklapper, som vi nu kjende fra Allmanns, Wy- 
ville Thomsons og Carpenters Undersågelser af de unge 
Fjerstjerner, men som høs disse senere blive tilbage i Udvik- 
lingen og forsvinde eller (hos Pentacrinerne) tabe sig mellem 
Perisomets åvrige Smaaplader. 
2 
Siden den Tid (4865) er dette ikke uvigtige Spørgsmaal om 
Beliggenheden af.de ældre Såliliers Mund blevet belyst fra forskjel- 
lige Sider, og. da jeg ikke skjånner rettere end, at denne. Belys- 
ning har tilvejebragt temmelig ubestridelige Resultater, har jeg i 
Betragtning af Spårgsmaalets almindelige Interesse troet, at det.ikke 
vilde være Foreningen ukjært at modtage en Meddelelse om disse. 
At de i det væsentlige ere i fuldkommen Overensstemmelse med 
den af mig tidligere hævdede.Anskuelse, er mig forsaavidt en Til- 
fredsstillelse, som det jo altid er opmuntrende at see den viden- 
skabelige Methode, hvortil man havde sluttet sig, øg om hvis Sund- 
hed-og Sandhed man var overbevist, — den simple og velbekjendte, 
men ofte glemte og tilsidesatte Grundsætning nemlig, altid at 
Sars antage (1. c. p. 37), at der var den Forskjel mellem denne 
Slægt og dens Repræsentant i Nutiden (Bhizocrinus), at denne havde 
udelte, hin delte Arme, medens Sandheden er, at d'Orbigny (hvis 
»Histoire naturelle des Crindides: Sars ikke havde kunnet benytte) 
"afbilder og beskriver tre lave Straaleled, af hvilke det åverste har en 
udelt Ledflade, men ikke kjender noget til Armene, om hvilke han 
dog (tvertimod D. H.s Udsigende) antager at de vare udelte; en Hy- 
pothese, som dengang maatte synes an dristig, da .d'Orbigny dog 
ikke kunde vide, om ikke'det næste Led efter dem, han håvde, var 
et saakaldt «Axillare», men som al nu er bleven betydelig nere 
ved Opdagelsen "af Rhizocrimnus. Den antagne Forskjel mellem de 
er falder altsaa bort, runer elsen mellem dem ke 
me Forhold, og de ugrenede, blot med »pinnulæ« udstyrede Arme 
iv sandsynligvis en Charakteer for hele den lille Gruppe Bourgue- 
