166 
lød henstaae som et aabent Spørgsmåal. — For nogle Aar siden 
havde imidlertid Professor S. Lovén det Held at erholde et 
Exemplar af Leskia mirabilis, og han har i Oversigterne over det 
kgl. Svenske Akademies Forhandlinger for 1867 meddelt em med 
sædvanlig Omhyggelighed udfårt Undersågelse af denne ret mær- 
kelige Form, i hvilken han seer Typen for en egen Familie 
(Palæostomata Lovén)%).. Med Hensyn til denne Deel af Prof. 
Lovéns Afhandling skal jeg idvrigt tillade mig at henvise til 
denne selv; her har det mere Betydning for os, at Lovén, 
støttet dels paa Mundbygningen hos Leskia, dels paa sine egne 
Undersågelser af to i de svenske Silurdannelser optrædende 
»Steenæbler£, Sphæronites pomum og Echinosphærites aurantium, er- 
klærer Leskia for en Spatangid med enCystidee-Mund, og 
saaledes tiltræder flere ældre Palæontologers (Gyllenhal, Wah- 
lenberg, Pander, Hisinger), senere af Billings og de 
Koninck gjenoptagne Opfattelse af ",,Pyramiden'" som et Mund- 
apparat; en Opfattelse, som desuden L.v.Buch>+>) (rigtignok 
meget inkonsekvent) havde vedkjendt sig for Slægten Caryo- 
crinus's Vedkommende — den er nemlig her den eneste Aabning 
paa Bægeret,;: og en Mund kunde de jo ikke undvære —, men 
forkastet hos de andre Cystideer, hvor han tyder den som 
Kjonsaabningen (,0Qvarialpyramiden%). Lovén viste, at der f. Ex. 
hos Sphæronites pomum findes Ledflader (Fig. 3, ff) for fem noget 
uligestore Arme, stillede i en Kreds om den dvre Pol (d. v. s. den, 
der er modsat Steenæblets Fæste paa Havbunden, hvilket her ikke 
tilveiebragtes ved en Stilk, men ved en Tilhæftning eller Fastvox- 
ning af selve Bægergrunden); at denne Armkreds dog ikke var 
fuldstændig, men paa den ene Side afbrudt af den store »Mund- 
kegle£ (a) med sine fem Klapper; at der mellem denne Mundkegle 
og den nærmeste lille Arm till den ene Side fandtes en lille Knude 
£) Om Leskia mirabilis Gray, Ofversigt af Kongl. vetensk. Akad. Før- 
handl. 1867. : ; 
=%) Ueber Cystideen eingeleitet durch die Entwickelung der Eigenthim- 
lichkeiten von Caryocrinus ornatus Say. 1845. (Berlin Akad. Skrifter). 
