166 
altsaa, hvad Spiringen angaaer, til Juglans og andre Valnådslægter, 
som Fagus til Quercus og blandt Papilionaceerne som Loteerne til 
Vicieerne. Hvorledes denne Forskjel i Spiringen kan benyttes til 
en naturlig Gruppering af Slægterne, vil blive vist i det Fålgende. 
Hi. Til Belysning af Slægten Øreamunoa Orst.=). 
(Hertil Tab. II.) 
Indenfor den tropiske Zone synes Plantevæxten ved fårste 
Betragtning at frembyde en slaaende Lighed hele Jorden rundt. 
En nærmere Undersågelse vil imidlertid vise, at denne Lighed 
dog fornemmelig bestaaer i en Overensstemmelse i det alminde- 
lige Præg, i samme Yppighed og Mangfoldighed, i Rigdom paa 
Slyngplanter og halvparasitiske Planter, men at der, navnlig i 
saadanne Egne, i hvis Beliggenhed med Hensyn til den geografiske 
Længde der gjår sig en betydelig Forskjel gjeldende, findes ikke 
alene forskjellige Arter og Slægter, men ogsaa ofte egne Familier 
eller Afdelinger af disse, hvorfor saadanne Jordstråg, ihvorvel 
de ligge indenfor den tropiske Zone, dog maa henfåres 'til for- 
skjellige Floragebeter. Sammenligner man saaledes den central- 
amerikanske Flora med den indiske, vil man finde, at det væ- 
sentlig er de samme Familier, som i begge ere herskende -ved 
Arternes og Individernes Mængde, som Orchideer, Scitamineer, 
Pandaneer, Palmer, Laurineer, Piperaceer, Gesneraceer 0. m. fl., 
men indenfor dem er det i Regelen stårre Grupper, som enten 
udelukkende eller dog fortrinsvis tilhåre det ene eller det andet 
af disse Floragebeter”). Naar man derfor i Centralamerika . 
%, Nat. For. vid. Medd. 1856, 
Afd Nedenstaaende Exempler RR mee til at oplyse denne Forskjel: 
i Indien: i Centralamerika: 
:…… Dendrobieæ; Epidendreæ. 
Scitamineæ: Zingiberaceæ ; Cannaceæ. 
Pandaneæ: ndaåanus; Carludovica 
Palmæ: Lepidocaryinæ pinnatifrondes;  Lepidocar. flabellifrondes. 
Eleocarpeæ: ERE veræ; Tricuspidarieæ. 
Clusiaceæ: Garcinieæ; Clusieæ, "rn 
Gesneraceæ : Cyrtandreæ ; esnereæ 
