223 
4. Derunder 'Kalktuf, omtrent 6 Fod. Den var temmelig 
fast, lyseguul. med. brune Striber, der for Oiet omtrent. vare 
vandrette. Den brune Farve hidrårte her, som i Almindelighed, 
derfra, at; Huulhedernes Vægge vare overtrukne med Jerntveilte= 
Hydrat. Omtrent 4 Fod under den fårste Manganstribe fandtes 
en anden, og Kalktuffen. var her meget fast. 
Nedenfor kunde mån Intet see. 
Den under 3 omtalte Manganstribe var efter min Mening 
en Gang; dens Løb var svagt bølget og ikke ganske overeens- 
stemmende med ”Striberne i .den gule Tuf nedenunder; dens 
Mægtighed var” i Gjennemsnit 1/0: Tomme; et Sted syntes dens 
Mægtighed -stårre,. 3—6 Tommer, men ved nærmere Undersågelse 
viste det sig, at det her var. hvid Kalktuf,. hvis Huulheder vare 
beklædte med Mangan. 
Da Forchhammer mange Aar tidligere besågte dette Sted, 
iagttog han et mærkeligt Leiringsforhøld,' hvortil jeg intet. Til- 
svarende har seet i nogen af. de Kalktufdannelser, som jeg har 
undersågt. Forchhammers Ord ere fålgende: »Ved Vinter- 
mållerne i Sonnerup Sogn er der afsat et meget mægtigt Lag af 
Kildekalk, som er fuld af. Land- og Ferskvandssnegle, som altsaa 
maa" være afsat paa: Landjorden, eller i rindende Ferskvand. 
Paa denne Kildekalk ligger et Lag af sort Jord med knuste 
Skaller af Mytilus edulis og Litorina litorea;: det er. det oven- 
anfårte Tanglag, altsaa en'Saltvandsdannelse, som nu ligger en 
Fjerdingvei fra Stranden, men. dette Saltvandslag er: dækket af 
et nyt, endskjåndt ikke: meget: mægtigt Lag af Ferskvandskalk&!), 
Ved senere Undersøgelser kom Leirecomiteen (Forchhammer, 
Steenstrup og Worsaae) til. det Resultat, at Forholdet ved 
Vintermållerne: ikke 'er af samme Natur som ved Kattingeværk. 
og Langtvedfærge, hvormed det tidligere blev sammenlignet; paa 
disse sidste -Steder ere mene Minder. om Urfolkene?). 
1) Oversigt over Vidensk. Selsk. Forhandlingér, 1848, S. 68—69. 
7) Oversigt 0. s. v., 1851, S. 205 
15 
