233 
Træstykke i Væggen, og jeg gjorde . et forgjæves Forsåg paa at 
udgrave det; jeg saae kun. dets Gjennemsnit i Væggen og veed 
ikke, hvor langt; det strakte sig ind, "ikke" heller, hvor meget 
der var skaaret bort; jeg kan derfor heller Intet sige om, hvor- 
ledes det hele Træstykkes Stilling i Kalken var, ' 
Massen af denne Kalktuf brugtes som Mergel, og Eieren 
havde en betydelig Indtægt af denne Grav, idet Folk, som boede 
langt borte vesterpaa, hentede Mergel her. De fastere Partier 
brændtes til Kalk; man havde ogsaa stråget den låse Kalk som 
Muursteen og brændt den. 
K. Kjelkjær. 
Forchhamm erZomtaler Kalktuflaget ved Kjelkjær med' fål- 
gende Ord"): ,,Ved Kjelkjær findes under bruunråd Muld det 
samme Lag af. Jernilte [som ved Petersholm, bruunt Jerntveilte- 
Hydrat], hvis Mægtighed stiger indtil 3 Fod, men paa 'de fleste 
Steder er langt mindre. Kalken begynder ovenfra med. et Lag 
Osteocolla (Kalkovertræk over Siv og Græsstilke), derpaa fålger 
Kalken, snart i meget låse, snart i fastere Lag, og fuld af Lim- 
neer, der synes at være de samme, som endnu leve i vore Ind- 
såer. Laget er 6 Fod mægtigt og hviler paa Sand.£ 
Da jeg besågte Kjelkjær, var der i en Grav blottet en ganske 
anseelig Væg, der dannede er concav Bue, som vendte Aab- 
ningen omtrent mod SO.; men. det var et Par Aar siden, -at her 
var gravet Kalk, og Væggen var derfor næsten overalt: nedskreden 
og havde - paa flere Steder en dyb Okkerfarve.… Dog fandt jeg 
ved den sydvestlige Ende af denne Væg bag. et Hjårne en lille, 
omtrent 18 Fod lang Væg, der havde en åst-vestlig Retning, og 
hvis åverste Deel, 3—4 Fod, var saa frisk, at man kunde see 
Noget; nedenunder laa et Par Fod Nedskred. 
4. Her laa åverst Jord, O'kker og ,Osteocollat (9: In- 
orestslionet af monocotyledone Stængler og Blade, som laae i 
!) Danmarks geognostiske Forhold, S. 107. 
