243 
Limnæa vulgaris C. Pfr. Dimensionerne af det stårste Exem- 
plar fra hvert Findested ere fålgende: i 
Vinter- Skvat | Haralds- Kjær- lars mg 
j bålling: jelkjær, 
mållerne. | Målle. kjær: 
Bengde nn. 2 ud 6 Mm. |4 Mm. | 5"/oMm. "6 Mm. (12 Mm. 
Mundingens Længde | 4/9 Mm. 3 Mm. 4 Mm. | 4 Mm. |8Yo Mm. 
| 
Limnæa atrata Ch. (Mårchs Fortegn. Nr. 76%). Dimen- 
sionerne af det stårste Exemplar fra hvert af de to Findesteder 
ere følgende: 
; Vinter- 
: mållerne. 
Længde, 11.55574 040 Mmæ. | 61% Mm. 
Mundingens Længde . | 62 Mm. | 4 Mm. 
Limnæa truncatula (Mill.). De største af mine Exemplarer 
(fra Nårlund) have en Længde af 7 Mm. 
Kjærbolling. & 
Tredie Afsnit." 
Plantelevningerne i de danske Kalktufdannelser. 
Det er oftere iagttaget, at visse lavere Planter, især Alger 
og Mosser, bidrage betydelig til Kalktuffens Dannelse"); men 
der er vel ogsaa kun faa Kalktuflag, hvori man ikke finder flere 
eller færre Dele af håiere Planter, og disse forskjellige Plante- 
dele give ofte Kalktuffen dens forskjellige Physiognomi. Man 
finder i Kalktuffen Træstammer og mindre Grene, urteagtige 
ren, Blade, 5 SERRRSE) og Frugter. 
an) Se f.E Kosebli die Wanderungen u. Wandelungen d. kohlen 
sauren de i Zeitschr. d. deutschen pens Sen XIII, 1861, 
S. 263—346. See især S. 334 ff. stein, die Tuff- 
” bildungén des Uracher Wasserfalls i afd. Sertikvd. Jahreshefte, 
XXII, 1866, S. 36—42. 
2) Blomster er få aldrig seet og har kun fundet dem omtalte et Par 
ede hon, Étude må Tufs de eee Paris et Montp. 
"1864, S. 48. Sr er Hanrakler n Pinus. — Bornema 1 i Zeitschr. 
d. deutschen geolog. Gesellsch. rån 1856, S. 102. Det er ligeledes 
Rakler (»Blithenkåtzc 
