254 
gjengiver et Blads Overside; Secundærnerverne vise, sig paa Af- 
trykket ophåiede og have altsaa paa selve Bladet været rende- 
formigt fordybede; men hos' S. repens springe Secundærnerverne 
frem som fine Linier paa begge Bladflader, og det fossile Blad 
kan derfor neppe tilbåre- denne Art. Indtil videre henfårer jeg 
det til S. cinereas — Ogsaa fra Maglekilde og Neder Knaberup 
har jeg Blade, som jeg henfårer til Salix cinerea. Efter mine 
Bestemmelser findes altsaa denne Art i Kalktuffen ved Magle- 
kilde, Vintermållerne, Nårlund, Skvat Målle og Neder Knaberup. 
Tab. VI—VII, Fig. 7 har jeg afbildet et: Blad fra Maglekilde, 
der er forholdsviis bredere og mere langstilket, end Bladene af 
Salix cinerea pleje at være, og: Tertiærnerverne ere noget mindre 
talrige. Dette Blad vilde jeg være tilbåielig til at henfåre til 
Salix capræa;. men denne Bestemmelse ér ingenlunde sikker, thi 
jeg har kun det ens Exemplar, og fra samme Findested har jeg 
Blade, som jeg henfårer til Salix cinerea. Jeg har Aftryk baade 
af Bladets Overside og af dets Underside, og de to Aftryk fuld- 
stændiggjåre nogenlunde hinanden; paa Figuren er givet i eet 
Billede, hvad begge Aftrykkene tilsammen vise. "Fra andre Finde- 
steder har jeg ikke "noget Blad, som jeg tår henføre "til Sali 
capræa. 1 
Tab. VI— VII, Fig. 8 har jeg afbildet et lille, omvendt æg- 
formet Blad,> hvor næsten alle Tertiærnerverne ere tværlåbende; 
dette Blad henfårer jeg. til Salix aurita; jeg kjender denne Art 
kun fra Vintermållerne. 
11. Populus tremula L.? 
Vintermållerne. : 
De to Aftryk,; som. jeg. bestemmer saaledes, ere afbildede 
Tab. VI— VII, Fig. 9 og. 40. De ere yderst. ufuldstændige og 
dertil temmelig. utydelige. Paa det. Fig. 9 afbildede Exemplar 
kan man see Lidt af Bladstilken, men ikke nok til at afgjåre, om 
den har havt den ejendommelige sammentrykte Form,;'som den 
skulde have, hvis min Bestemmelse er rigtig. 1 de faa Enkelt- 
BRET IR NS ES ESSNESE TS Sa TYGE EEE 
