262 
De fleste af de i denne Afhandling beskrevne Kalktuflag 
maae betragtes som frie Kildedannelser. - Derpaa tyder deres 
hele Bygning, idet deres Lag ere bålgede og undertiden (Magle- 
kilde, Kjærbålling) i det Stårre have en oprindelig Heldning; og 
derpaa tyder deres Fauna. 
Af de Dannelser, som jeg har undersågt, er nemlig den 
ved Kjelkjær den eneste, der kan opvise en virkelig Ferskvands- 
fauna. Her herske "Ferskvandsdyrene, baade ved Artsantal og 
ved Antallet af Exemplarer; tre Arter af Limnæer, deriblandt 
L. stagnalis, ere alene fundne her. De andre Kalktufdannelser 
have Landfauna; de Ferskvandsformer, her forekomme, ere smaa 
og saadanne, som omtrent kunne leve i enhver Vandpyt: Det 
har i denne Sammenhæng ingen Betydning, at der ved Skvat 
Målle og Haraldskjær er fundet flere Ferskvandsblåddyr end. 
Landblåddyr; thi jeg har fra disse Damnelser saa faa Conchy- : 
lier, at et Par Arter kan forandre Talforholdet; de Ferskvands- 
former, her forekomme, ere alle smaa. Kalktuffen ved Kjelkjær 
er vistnok dannet under Bedækning af stillestaaende Vand, men 
det er ogsaa den eneste af de undersågte Dannelser, om hvilken 
der er Grund til at antage dette. Ved Vintermållerne vare Kalk- 
tuffens Lag, saavidt jeg kunde see, omtrent vandrette (see S. 223), 
og herefter kunde man vel antage, at Kalken var afsat i en Så; 
men Faunaen er bestemt en Landfauna. 
li. De undersågte Dannelser maae betragtes som afsluttede; 
overalt var Kalken dækket af et mere eller mindre mægtigt Jord- 
"lag. Men paa flere Steder vælde endnu Kilder, og allerede her- 
ved kommer man til at tænke paa, at disse Dannelser ikke kunne 
være gamle.  Kalktuffen hviler paa Leer og Sand af ung Alder 
og dækkes ikke af ældre Dannelser end Muld eller Torv, og 
intelsteds har jeg seet dens Lag forstyrrede”), Og i Overeens- 
1) Jeg omtalte orne (S. 223) Forehhammers hele ; om Lei- 
ringsforholdene ved Vintermållerne; men der er. ingen Grund til at 
antage, at eÉ Saltvandslag, som dækker Kalken, er ældre end alluvialt. 
