90 



těchto částí listin ěínilo se z výtisků, a bylo li těchto více, srovnaly se 

 mezi sebou a spolchliv5jší byl použit : krátce práce byla provedena ve 

 směru, jaký se jeví v Chronicon gottwicense a v slavném díle ,,Historia 

 diplomatica Friderici 11'^ od nuillard-Brehollesři- Jaká zevnější úprava 

 listin Konráda II. byla, mohly toliko originály aneb zvláště dobrá fac- 



^ 



simile ukázati, Prvnějších se dostalo pisateli; když podporován jsa od mi- 

 nisterstva osvěty 1860 v archivahiích záležitostech po jižním Německu ce- 

 stovah V severním Německu prošel v podobDém směru ctěný prof, Sik- 

 kel z Vídně mnoho listin a sdělil laskavě výtěžek z toho, tak že výsledky 

 zkoumání o zevnější úpravě listin Konrádových o dobrou polovici všech 

 posud zachovaných originálů se opírají a tudy dost velikou jistotu mají, 

 any tyto i do rozličných dob panování dotčeného císaře padají. Ještě 



^ 



spolehlivější jsou výsledky bádání o vnitřní úpravě částek, jelikož k tomu 

 použito všech listin uveřejněných, jichž se dopíditi možno bylo. Z obo- 

 jího podotýkáme v možné jen stručnosti následující. 



Všecky listiny Konráda 11. jsou psány jako všecky této doby na 

 pergamene nestejné barvy, která brzy cisto bílá, brzy i Špinavě žlutá jsouc, 

 o rozličné pilnosti a zručnosti při vyděláváni svědčí. Pro písmo se oby- 

 čejně dělaly čáry a to na rozmanitý spůaob : ač jest i dosti listin, kde 

 žádné stopy po čarách nenf. Čáry pak byly dělány nástrojem více méně 

 ostr;ř^ a ten zanechal po sobe bi-ázdky, nikde ale jakousi barvu. Na 

 pergamene se vždy psalo na straně, která druhdy k masu obrácena byla, 

 ani jediný pád v listinách Konráda U. ae nevyskytuje, aby bylo psáno 

 na straně, kde chlupy stávaly. 



Přejdeme-lí k textu listin, napadne nám na prvním místě chrismon, 

 které žádné listině od Konráda II. vystavené se nedostává. Jeho tvar jest 

 písmena c uvnitř, dole a nahoře rozličnými okrasami opatřená. Jeli- 

 kož ty okrasy bývalé tironské noty zastupují, jest tím dokázáno, že na 

 začátku 11. věku jejich význam již povědom nebyl. Vedle chrismon jest 

 invokace verbální a ta zní in nomine sanctae et individuae trinitatis ; od- 

 cliylky v této části jsou menší než v titulatuře, která na ni následuje a 

 do 26. března 1027 diaina fauente clementia rex, potom ale diuina fauente 

 clementia ímperator Romanorum Augustus zní. Místo favente jest též ordinaníe 

 annuente a dante a třikráte zní invokace dei gratia rex. Listina od 14. května 

 1025 s názvem divina favente clementia Romanorum impqrator Augustus jest 

 podvržena ; neb mimo jiné nepravidelnosti dokazuje i tento ac!ir>nismus její 



Tf 



