84 
smitte overvintrende Fluer, og derfra hver Sommer bredte sig mod 
Nord, er derfor lidet sandsynlig. Denne Forklaring blev ogsaa kun 
opstillet fordi man kun kjendte de hurtig forgængelige Konidier; 
Winter har imidlertid senere (se Bot. Centralblatt 1881, V Bd., 63) 
funden Hvilesporer i Fluer paa fugtige Steder sent paa Aaret. 
Den første der har omtalt denne Sygdom hos Fluer, dog uden 
at kjende Grunden, er vistnok De Geer (1782), ligesom ogsaa 
Goethe ,(Die Metamorphose der Pflanzen 1790. Såmmtl. Werke 
58. Bd. Side 175) beskriver Fænomenet makroskopisk meget nøj- 
agtigt, men forklarer det som en ejendommelig Maade, paa hvilken 
Fluen bliver til Støv. Den af Fries (Syst. myc. III, 435) be- 
skrevne Svorendonema Muscae anser Cohn for at være identisk 
med hans Empusa Muscae; jeg anser det dog, ifølge Beskrivelsen, 
for sandsynligere at Friés har havt en Saprolegnia for Øje. 
2. Empusa Culicis A. Br. 
[Emp. Cul. A. Braun Algar. unicellul. genera nova pag. 105. — Lamia 
Culicis Nowakowski Krakow Academis Afhandl. (polsk) 1888 p. 153, cfr. 
Thaxter gear en p. 157. Entomophthora rimosa Sorokin i Cohns 
. Z. Biologie d. Pflanz. 2, 393] 
Ligner meget E. Muscae, men er i alle Dele mindre; de 
klokkeformede Konidier ere 10—15 mx i største Udstrækning. 
Hvilesporer (Azygosporer) farveløse, kugleformede, 25 mu i Diameter. 
Paa den almindelige Myg, Culex pipiens: Loll. Stensgaard i 
Septbr. 1885 (0. Rostrup), Sjæll. Rudehegn i Septbr. 1888. 
' 3.  Empusa Tenthredinis (Fresen.). 
Jenna een Tenthr. Fresenius Abh. d. Senkenb. naturf. Ges. II Bd., 
pusa Tenthr. Thaxter Entomophthoreae of the United States 
in Memoirs of Boston soc. of nat. hist. Vol. IV, 1621. 
Hyferne bugtede og uregelmæssigt oppustede, noget leddede, 
voxende sammen til Puder udenpaa Dyrets Hud, med brunligt Ind- 
hold.  Konidier omvendt ægformede, 40—60 al L  Hvilesporer 
ukjendte. 
"I Mængde paa Larver af ilaltie septentrionalis paa en Elle- 
bevoxning ved Buderupholm i Jylland, Septbr. 1892. 
