128 
Omstændighed, at Forsøgene ere udførte ved Vintertid, kunde 
i og for sig synes at afgjøre Spørgsmaalet. Der er imidlertid ved 
Forsøgsmethoden nogle Mangler, som i høj Grad — for ikke at 
sige fuldstændig — berøve disse Ord deres Vægt. 
Spallanzani har ialt kun gjort 5 Forsøg, og disse ere tilmed 
udførte i Luften og ikke i Vandet. Han overvintrede nemlig sine 
Forsøgsdyr i en stor Kasse med fugtigt Sand, hvori Frøerne 
gravede sig ned. Nu meddeler han selv, hvorledes han har set 
dem grave sig dybere ned i Sandet, alt eftersom Temperaturen i 
Stuen sank. Frøerne have altsaa opsøgt de varmere Lag i Sandet, 
og vi kunne derfor med temmelig stor Bestemthed paastaa, at de 
i deres Huler have haft en Temperatur, der var højere end Stue- 
luftens, naar denne ved en brat Afkøling var sunket nogle Grader. 
Forsøgene tage sig nu saaledes ud, opstillede i den Orden, 
hvori Spallanzani selv meddeler dem. 
Nr. 1. Frøens Temperatur 11/2? højere end Luftens (+ "/29). 
Nr. 2. Frøens Temperatur 5/6? — — (+49). 
Nr. 3. Frøens Temperatur 2/4? — — (09). 
Nr. 4. Frøens Temperatur =— Luftens (+ 2/49). 
Nr. 5. Frøens Temperatur — Luftens (+ 57). 
Af 5 Forsøg have altsaa 2 givet et Resultat, der aldeles 
svarer til mine Undersøgelser. De 3 andre have givet 3 for- 
skjellige, indbyrdes ret afvigende Resultater. Jeg vilde derfor med 
Henblik paa mine egne talrige Maalinger ikke betænke mig paa 
at tage mig Spallanzanis Førsøg til Indtægt ved at opfatte de 2 
sidste som Regelen, de 3 første som tilfældige eller individuelle 
Undtagelser, hvis ikke alle 5 Forsøg vare aldeles uanvendelige af 
den Grund, at Spallanzani i Virkeligheden slet ikke 
kjender den Temperatur, hvori Frøerne have opholdt 
sig. Han tager Dyrene ud af deres Huler, maaler deres indre 
Temperatur (som har været bestemt ved den Varmegrad, der 
herskede i Hulen) og sammenligner derpaa denne Temperatur med 
den i Stuen værende, som efter al Sandsynlighed har været en 
hel anden end Hulens. Jeg tror derfor at være i min fulde Ret, 
