10 
dem. Heller ikke skal jeg rejse nogen Indvending mod Gin- 
thers Forslag at forene det indiske Havs håjfinnede Sværdfisk 
med Atlanterhavets (H. americanus); da en Sammenligning mellem 
"indiske og amerikanske Exemplarer aldrig er bleven anstillet, hviler 
deres Adskillelse i det mindste paa en meget usikker Grund- 
vold). — Det er da saaledes næppe nok, at man kjender mere 
end en eneste Art af ægte Histiophorer a: håjfinnede Sværd- 
fiske med rundt Næb og med Bugfinner. Som sikre, vel 
begrundede Arter mener jeg nemlig ikke, at man kan betragte H. 
immaculatus Ruppell?>) eller H. pulchellus Cuv. Val. FF), paa Grund 
af deres Ungdom; den fårste (fra det råde Hav) er 18 Tommer; 
den anden (fra Atlanterhavet) endog kun 4 Tommer lang. Skjont 
Halekjålene allerede ere til Stede hos H. immaculalus, vidner dog 
den smækre Legemsform, den forholdsvis lange Underkjæve og 
"Rygfinnernes umiddelbare Sammenhæng om, at den endnu ikke 
har faaet sin endelige Skikkelse; man kan derfor ikke vide,. hvor 
mange af denne Forms formentlige Artsmærker i Virkeligheden 
kun skyldes Individets Ungdom. Naar Bugfinnerne beskrives 
som sammensatte af 3 Straaler, «af hvilke den fårste er meget 
kort og tornlignende og slutter sig nåje til den anden, der er 
meget lang og bred og indfattet af en smal Hinde, der forener 
den med den tredje, som ikke er længere end den første», då 
tyder denne Beskrivelse ikke paa nogen væsentlig forskjellig 
Bygning af Bugfinnen fra den, vi have forefundet hos Histiophorus 
orientalis og hos en atlantisk Tetrapturus (T. Herschelii Gr.?)- 
+) Ehrenbergs Afbildning af en H. indicus fra det råde Hav (Symbolæ 
Physicæ t. X ined.), som citeres baade af Cuvier og af Klunzinger, 
r jo desværre aldrig bleven offentliggjort. Originalen eller Kilden til 
Afbildningerne i «Histoire naturelle des poissons», pl. 229, og i «Régne 
Animal», ed. illustrée, pl. 53, er ikke angivet; Pariser-Museet besad 
i 1831 kun et af Dussumicr fra Sechelles-Oerne hjemfårt Hoved 
af denne Art. Ganske heldige ere disse Afbildninger næppe, hvorfra 
de saa end stamme. 
F%) un mage — Soc, s ål, p. 75, 4-15 NeBE Wirbelthiere, Fische, 
pp 92, 83 
ånd Fik n. ig i, VIII, p. 305, pl. 236; 
