28 
a) Med 12—13 Pladepar: 
%) Kortere Bugfinner; 412 Pladepar. 
4. E. clypeata Gthr. 
&) Længere Bugfinner; 43 Pladepar. 
5. E. albescens Gtbr. 
b) Med 14—20 Pladepar:; 
" £) Skivens Længde knap en Fjerdedel af Totallængden; 
14—47(16) Pladepar. [Remoropsis Gill]. 
6. E. brachyptera Lowe [4]. 
Ex) Skivens Længde lidt over en Tredjedel af Total- 
længden; 46—20 Pladepar. 
7. E. remora L. [5—6]. 
ERÆ) Brystfinnestraalerne stive og benhaarde; 1719 
Pladepar. [Rhombochirus. Gill]. 
8. E. osteochir : Cuv. 
c) Med 24—27 Piadepar; Skivens Længde knap det halve 
af Totallængden,  [Remilegia Gill). 
9. E. scutata Gthr. [9]. 
Af disse 8 eller 9 Arter besidder Museet de 5. ' 
To Aar fårend Dr. Gainther offentliggjorde sine Bemærk- 
ninger over og Bearbejdelse af denne Slægt havde imidlertid 
Aug. Duméril i «Comptes Rendus» (Tome 47, p. 374—78) 
offentliggjort en «Prodrome d'une monographbie» af denne Slægt) 
men var deri kommet til ganske andre Resultater. Uagtet hans 
Materiale ikke var meget stårre end Ginth ers, mente han at 
kunne skjelne ikke mindre end 46 Arter. Han fordeler dem 
to store Grupper — de samme som i foranstaaende «Oversigt 
— for hvilke E, naucrates og E. réæmora kunne staa som Typer 
de Karakterer, han tillægger dem, maa imidlertid modificeres 
noget”). Af den fårste Gruppe udsondrer Duméril igjen 
F) Naucrates: «Legemsformen smækker; Ryg- og Gatfinnen mere lang= 
strakte, med 35—40 Straaler og ved et stårre Mellemrum adskilte frå. 
Halefinnen, hvis midterste spidse Del rager ud over dens to andre 
