42 
«Rhombochirus», tilfåjer, at han selv har. havt Lejlighed til at 
undersåge. R. osteochir, hvilken Art ogsaa opfåres i denne Ich- 
thyologs seneste Fortegnelser over Fristaternes Fiske og over 
de paa et bestemt Sied af Massachusetts's Kyst fangne Arter, 
ved Siden af E. remora og E. brachyptera.… Hvad man end vil 
dåmme om E. tetrapturorum, identisk med E. osteochir kan den 
næppe være. 
"5. ”Echeneis scutata Gthr. 
Ann. Mag. Nat. Hist., Ser. 3, Vol. V, p. 401, t. X,B; Catal. 
Acanthopt. ; Fishes, II (1860) p. 384. 
Remilegia australis (Benn.), Gill, Proceed. Acad. Nat. Sc. Philad. 
1864, p. 61. j 
Med Hensyn til alle de i. det foregaaende omtalte Arter af 
Sugefiske har jeg kunnet paavise eller bekræfte, at de have en 
meget stor geographisk Udbredning, idet de forekomme baade i 'Al- 
lanterhavet og i det indiske Hav som andre ægte pelagiske Fiske. 
Det samme gjælder om E. scutaia, der hidtil kun var kjendt fra 
ulndien» og Ceylon. Museet besidder et lille knap to Tommer 
langt Exemplar, som afdåde Kaptajn Hygom har taget i Atlanter- 
havet paa en Delfin paa 40? N. Br. og 39? V. L. . Hvis 
man turde antage, at Arten normalt forekommer paa eller holder 
sig til Delfiner og Hvaler, kunde man nok forstaa, at den hidtil 
er bleven saa meget overset, da Delfinerne jo ikke nær saa ofte 
som Hajerne blive Gjenstand for Fangst fra de Såfarendes Side. 
Gill har I. c. gjort opmærksom paa, at den af Bennett («Nar- 
ralive of a whaling voyage round the globe» (1840), II, p- 273) 
kortelig beskrevne E. ausiralis rimeligvis er denne Art og ikke 
Griffiths E. australis (som er E. naucrates); af B.s 3. Exem- 
plarer havde et 24, de to andre 26 Pladepar i Sugeskiven; det 
stårste var 47 Tommer langt; Ginthers Exemplarer havde 
begge 27 Pladepar. Vort (der er 46 Mm. langt) har 25 Plade- 
par i Sugeskiven, dennes Længde indeholdes 2%/5 Gang i Fiskens 
Totallængde, og Legemets Brede foran Brystfinnerne, som tillige 
3 
i; 
K 
i 
i 
2 
it 
