49 
Franciscea eximia. 
(Fig. 4.) 
Ligesom hos den nys beskrevne Viburnum dannes Korken 
hos Franciscea eximia i Bladstilkens Epidermis, hvis Celler, der 
ere temmelig tyndvæggede, fårend Tangentialdelingen strække sig ” 
i tangential Retning og deles radialt, derpaa strækkes i radial 
Retning og deles tangentialt. Den første Væg, der indleder den 
egenlige Korkdannelse, halverer som sædvanlig Cellen; de åvrige 
Vægge opstaa stedse noget excentrisk og fålge efter binanden 
saaledes, at den anden Væg opstaar enten centrifugalt eller cen- 
tripetalt, den tredie Væg i Almindelighed centripetalt, men jeg 
har dog set Tilfælde, hvor den opstod i den mellemste af de tre 
ved de to fårste Cellevægge dannede Ceiller, og naar dette var 
Tilfældet, dannedes den fjerde Væg centrifugalt i Forhold til den 
tredje; opstaar den tredje Væg derimod centripetalt (i Forhold 
til den forste), dannes ogsaa de fålgende paa samme Maade. 
Er Kutikulaen påa Epidermiscellerne kun tynd, er den til 
Gengæld udstyret med overmaade nydelige, ophøjede, forgrenede 
Linier, som vi ogsaa andet Steds have lært dem at kende”), 
åg Juanulloa aurantiaca. 
(Fig. 5 og 11.) 
Hos alle de ovenfor beskrevne Planter saa vi Korken op- 
træde konstant enten i Epidermis eller i fårste Cellelag der- 
under; hos Juanulloa aurantiaca derimod, hvor Korken ligeledes 
dannes paa Bladstilken, træffe vi en mærkelig Afvigelse, som vi 
ogsaa ville genfinde hos mange af de efterfålgende Exempler. 
Her danues Korken nemlig snart i Epidermis og snart i fårste 
Lag derunder, ja er den ret kraftig, kan den endog gaa dybere 
ned. - Udviklingen er centripetal, og der er intet at bemærke 
1) Sé Mohl: «Vermisechte Sehriften», Tab. X, Fig. 27; IX, Fig. 5, 6; 
Vil, Fig. 13, 18. Schacht: «Bau einiger Pollenkårner», Pringsh. 
Jabrb. Ill, Tab. XVI, Fig. 13, 14, 15. 
Å 
Mo. Bot. Garden, 
1893 
