STE EN ETA 
Å 
| 
55 
Jeg skal endnu bemærke, at man saa vel i de yngre som 
ide ældre Korkceller, der alle have en ret anselig Stårrelse, 
kan iagttage Cellekærnen. 
Af Gymnospermer har jeg kun fundet Bladkork hos 
Dammara 
(australis og Brownii!). 
(Fig. 10.) 
I de flese hidtil nævnte Tilfælde, hvor vi have truffet Korkdan- 
nélse paa Låvblade, var det paa Stilken, den fandtes. Dummara 
danner-nu en Undtagelse fra denne Regel, thi her ville vi netop 
finde den paa Pladen. Paa et Eksemplar af D. australis, som i 
Sommeren 4874 befandt sig paa fri Land i den botaniske Have, 
bemærkede jeg, at Bladene vare oversaaede med let kendelige, 
uregelmæssige, sorte Pletter, ofte i betydeligt Antal, der saa ud 
til at være foraarsagede af en) Snyltesvamp. Senere viste det sig, 
at det ikke var andet end Kork, der havde dannet sig paa for- 
skellige Steder af Bladoversiden og derved frembragt de smaa, 
sorte Puder. Hverken Thomas?) eller Bertrand?) omtale 
disse Dannelser, og jeg skal derfor gaa lidt nærmere ind paa 
dem her. 
Et Tværsnit af Bladet viser os, at det er beklædt med en 
meget tykvægget, gul Epidermis, der kun paa Undersiden er for- 
synet med Stomata; nærmest under Epidermis finde vi et Lag af 
lange, prosenkymatiske Celler, der ere overordenlig stærkt for- 
tykkede, saa at deres Lumen næsten er forsvundet; Væggene af 
dem ere meget tydelig lagdelte og gennemborede af lange Pore- 
kanaler; hist og her ligge to eller tre saadanne prosenkymatiske 
Celler' under hinanden, formodenlig opstaaede ved Deling af én 
udsug bereg ; i 
1) Blade af denne sidste Art-skylder jeg Hr. 0. Nordstedt i en og 
B. 4; 
3) Bertrand: Anatomie des feuilles ete.; Ann. des sc, nat. V, tome XX, 
1874, 
