168 
Smaaplader, af hvilke dette forunderlige Dyrs Pandser bestaar"), 
som af et Brudstykke af dette?). 
Samtidig med ai Lund opstillede Slægten Hoplophorus, an- 
tydede han tillige i stårste Korthed et andet ligeledes med Bælte- 
dyrene beslægtet Dyr, som han kaldte Pachytherium. Slægten 
grundedes paa nogle faa til Dels mindre vel bevarede Fodknogler, 
som vare fundne i en og samme Hule, Lapa de Soares. 
Knoglerne: -tydede paa Fodforhold som hos Bæltedyrene; men 
der fandtes i Hulen ikke nogen Levning af noget Pandser. Det 
maatte altsaa indtil videre staa som tvivlsomt, hvorvidt Dyret 
havde baaret et saadant, og denne Omstændighed har rimeligvis 
ikke lidt paavirket Lunds Dom om disse Levninger. De fål- 
gende Afhandlinger bragte ingen yderligere Oplysninger om denne 
Slægt, men den vedblev at beholde sin Plads i alle de senere 
Fortegnelser over de uddåde Dyr fra Rio das Velhas? Floddal, 
som ledsage Dr. Lunds Afhandlinger. Der kan imidlertid nu, 
da Glyptodonternes Fodbygning er saa vel kjendt, ikke være nogen 
Tvivl om, at de Knogler, som ligge til Grund for Pachytheriet, 
i Virkeligheden tilhåre en Glyptodont, og i den af Lund selv 
forfattede Katalog over den af ham til hans Fædreland skjænkede 
Samling af brasilianske Huleknogler har han -ogsaa i en Note 
taget Slægten Pachytherium tilbage og bemærket: at «Dyret, hvor- 
paa den er grundet, gaaer ind som. Art i Slægten Hoplophorus”. 
Til hvilken af de andre Glyptodont- Arter, som Dr. Lund har 
opdaget, disse Knoglér snarest skulde henfåres eller om de 
overhovedet kunde henføres til nogen af dem, vil blive omtalt i 
det Fålgende: paa dette Sted skal jeg kun bemærke, at Lund 
selv synes at have næret nøgen Tvivl i den Henseende, og al 
) Blik paa Brasiliens Dyreverden får sidste Jordomvæltning, 2den Af- 
handling, Kbhvn. 1839, Tab 1, Fig. 10 ars Fig. 11, som det urig tigt 
sne i Tavleforklaringen), fverideles 
(gl. D. Vidensk. Selsk. naturv. og mathem. Afh., 
”<ailng pink S. 61, Tab. 1, Fig. 10, 
") 1 es Tab. XL 
8de Deel, 
